Sandy Denny
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a8/Sandy_Denny_-_Fairport_Convention_%281974%29.jpg/250px-Sandy_Denny_-_Fairport_Convention_%281974%29.jpg)
Sandy Denny (oik. Alexandra Elene Maclean Denny, 6. tammikuuta 1947 Lontoo, Britannia – 21. huhtikuuta 1978[1]) oli brittiläinen folk- ja folkrocklaulaja. Hänet tunnetaan soolouransa ohella Fairport Convention -yhtyeen jäsenyydestä sekä vierailustaan Led Zeppelinin ”The Battle of Evermore” -kappaleella vuonna 1971. Musiikillisen lahjakkuutensa ja varhaisen kuolemansa johdosta Denny on yksi legendaarisimmista hahmoista brittiläisen folkmusiikin historiassa.[1]
Ura laulajana
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alkuvaiheet ja nousu suosioon 1967–1970
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Denny alkoi laulaa folkmusiikkia opiskellessaan Kingston College of Art, ja vuonna 1967 ilmestyivät ensimmäiset äänitykset albumeilla Alex Campbell and his Friends ja Sandy and Johnny (Johnny Silvon kanssa). Hän esiintyi myös yhdessä Strawbs-yhtyeen kanssa. Vuonna 1968 hänet pyydettiin Fairport Conventioniin. Paljolti juuri Dennyn innostamana yhtye kehitti ennenkokemattoman englantilais-kelttiläisen folkrock-tyylinsä klassikkoalbumilla Liege & Lief (1969). Pian tämän jälkeen Denny kuitenkin erosi yhtyeestä ja perusti Fotheringay-nimisen kokoonpanon. Fotheringayn albumin Fotheringay ilmestyttyä vuonna 1970 yhtye hajosi ja Denny siirtyi soolouralle. Yhtyeen keskeneräiseksi jäänt toinen albumi ilmestyi 2008 nimellä The Music Weaver: Sandy Denny Remembered.[1]
Sandy Denny seurusteli vuodesta 1969 alkaen australialaisen folkmuusikko Trevor Lucasin kanssa. Lucas oli mukana Fotheringay-yhtyeessä ja myöhemmin Fairport Conventionissa. Pari meni naimisiin vuonna 1973.[1]
Ura 1970-luvulla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Soolourallaan Sandy Denny saavutti vankan kulttisuosion. Arvostettu musiikkilehti Melody Maker nimesi hänet ”vuoden naislaulajaksi” sekä vuonna 1970 että 1971.[1]
Vuonna 1972 Denny osallistui yhden albumin, Rock On, tehneeseen The Bunch -yhtyeeseen, johon kuului kaksi muutakin Fairport Conventionin entistä jäsentä: basisti Ashley Hutchings ja kitaristi Richard Thompson. Vuosina 1974–1975 Denny palasi Fairport Conventioniin kahden maailmankiertueen ja yhden albumin ajaksi. Tämän ohella hän julkaisi uusia sooloalbumeja.[1]
Ongelmia ja varhainen kuolema
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Taiteellisesta menestyksestään huolimatta Denny kärsi huonosta itsetunnosta ja iän myötä pahentuneesta alkoholismista. Tupakointi ja alkoholin liikakäyttö myös vahingoittivat hänen lauluääntään. Vuonna 1978 hän yllättäen kuoli 31 vuoden iässä aivoihin tuleen vaurion seurauksena kaaduttuaan toistamiseen portaikossa. On epäilty että jo ensimmäinen kaatuminen olisi aiehuttanut vaurioita, mutta asialle ei ole vahvistusta.[1]
Diskografia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- The Original Sandy Denny (1967)
- Sandy Denny and Strawbs: All Our Own Work (1968, julkaistiin aluksi Tanskassa)
- Fairport Convention: Heyday (1968-1969)
- Fairport Convention: What We Did on Our Holidays (tammikuu 1969)
- Fairport Convention: Unhalfbricking (heinäkuu 1969)
- Fairport Convention: Liege & Lief (joulukuu 1969)
- Fotheringay: Fotheringay (kesäkuu 1970)
- Sandy Denny (1970)
- The North Star Grassman and The Ravens (syyskuu 1971)
- The Bunch: Rock On (1972)
- Sandy (syyskuu 1972)
- Like an Old Fashioned Waltz (kesäkuu 1974)
- Fairport Convention: Fairport Live Convention (1974)
- Fairport Convention: Rising for the Moon (1975)
- Rendezvous (toukokuu 1977)
- The BBC Sessions 1971-1973 (1997)
- Gold Dust--Live at the Royalty (toukokuu 1998)
- A Boxful of Treasures (2004, harvinaisuuskokoelma)
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c d e f g Introduction Sandy Denny -sivusto. Arkistoitu 25.4.2012. Viitattu 14.7.2019. (englanniksi)
|