HMCS Athabaskan (R79)
HMCS Athabaskan | |
---|---|
![]() HMCS Athabaskan |
|
![]() |
|
Aluksen vaiheet | |
Rakentaja | Halifaxin telakka |
Kölinlasku | 15. toukokuuta 1944 |
Laskettu vesille | 4. toukokuuta 1945 |
Palveluskäyttöön | 12. tammikuuta 1947 |
Loppuvaihe | myyty romutettavaksi 1969 |
Tekniset tiedot | |
Uppouma |
1 880 t (standardi) 2 560 t (max) |
Pituus | 115 m |
Leveys | 11,13 m |
Syväys | 2,7 m |
Koneteho | 44 000 hv |
Nopeus | 36 solmua (67 km/h) |
Miehistöä | 190 |
Aseistus | |
Aseistus |
8 × QF 4"/L45 Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina HA Mk XIX -asennuksina 6 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä yhtenä kaksiputkisena Mk V -asennuksena ja neljänä yksiputkisena Mk III -asennuksena 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea 2 × syvyyspomminheitintä ja 1 kisko |
HMCS Athabaskan (viirinumerot R79 ja vuodesta 1950 alkaen DDE219) oli Kanadan laivaston toisen maailmansodan jälkeen valmistunut Tribal-luokan hävittäjä Korean sodassa. Alus oli viimeinen valmistettu luokkansa alus.
Valmistus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Pääartikkeli: Tribal-luokka (hävittäjä)
Alus tilattiin Halifaxin telakalta, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 12. tammikuuta 1947.
Palvelus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alus läpäisi koeajot ja miehistönkoulutuksen lähes loman kaltaisesti ennen lähtöä 15. toukokuuta 1948 Kanadan länsirannikolle. Alus saapui 29. kesäkuuta Esquimaltiin, jossa se joutui välittömästi karanteeniin aluksella havaitun poliomyolitiksen vuoksi. Matkan aikana yksi miehistönjäsen oli kuollut sairastuttuaan. Karanteenista vapauduttuaan alus ja sen sisaralus HMCS Cayuga harjoittelivat sekä esittivät valtionsa lippua Kanadan ja Yhdysvaltain länsirannikolla.[1]
Alus kärsi 24. marraskuuta peltivaurioita palontorjuntahinaajantörmäyksessä Esquimaltissa. Tammikuusta toukokuuhun 1949 se oli Karibianmerellä, minkä jälkeen se vieraili useissa satamissa Kaliforniasta Alaskaan. Alus oli modernisoitavana 15. syyskuuta 1949 alkaen, jolloin se muutettiin koululaivaksi. Alukselle asennettiin Y-tornin tilalle kaksi Squid-sukellusveneentorjuntaheitintä, komentokeskusta suurennettiin ja kaksi syvyyspomminheitintä poistettiin, vaikka kiskot säilytettiin. Alus palasi palvelukseen 13. maaliskuuta 1950. Sen piti lähteä laivueensa mukana Euroopan purjehdukselle, joka peruutettiin 25. kesäkuuta Korean sodan alettua.[1]
Athabaskan, Cayuga ja HMCS Sioux lähtivät 5. heinäkuuta Esquimaltista Pearl Harborin, Kwajaleinin ja Guamin kautta Saseboon Japaniin, jonne ne saapuivat 30. heinäkuuta. Alus oli 22. joulukuuta saakka erilaisissa tehtävissä kuten tulituessa, risteilijöiden saattueena, Inchonin maihinnousun tukena sekä vihollisen yhteysalusten tuhoamisessa. Alus ajoi karille 4. joulukuuta suojatessaan Chinnampon evakuointia, mikä aiheutti sen konehuoneessa pitkäaikaisia ongelmia. Alus oli huollettavana Sasebossa 22. joulukuuta - 5. tammikuuta 1951.[1]
Palvelukseen palattuaan alus oli kuukauden Korean rannikolla partiotehtävissä, minkä jälkeen se suojasi lentotukialus HMS Theseusta pääosan helmikuusta ja maaliskuusta ennen siirtoaan Korean itärannikolle. Alus vapautettiin 2. toukokuuta huollettavaksi Kanadaan, ja se saapui 17. toukokuuta Esquimaltiin.[1]
Syyskuussa aluksen huolto valmistui, minkä jälkeen se palasi Korean rannikolle suojaamaan lentotukialuksia sekä tulitukitehtäviin liittouman yrittäessä vallata takaisin Korean rannikon saaria. Alus osui 14. syyskuuta pyörremyrsky Ruthin reitillä kärsien vaurioita. Marraskuussa alus oli rannikko-osaston mukana tukemassa maajoukkoja sekä estämässä meriliikenteen käytön joukkojen huoltoihin. Maaliskuussa 1952 alus oli kaksi viikkoa levossa ja täydennettävänä Hongkongissa, mistä se palasi palvelukseensa Korean rannikolle kolmeksi seuraavaksi kuukaudeksi. Alus palasi 9. heinäkuuta Esquimaltiin huollettavaksi.[1]
Athabaskanin kolmas palveluskerta Korean rannikolla alkoi 29. lokakuuta, kun se lähti Esquimaltista. Alus saapui 7. marraskuuta Korean rannikolle, jossa se aloitti jälleen partioinnin. Se oli levossa Hongkongissa toukokuussa 1953 ennen paluutaan Korean rannikolle, jossa se oli aselevon astuessa voimaan 27. kesäkuuta. Se jatkoi palvelustaan alueella rauhan tuloon saakka pelastaen muun muassa pudonneen helikopterin ja Corsairin miehistöt 16. elokuuta ja avustaen matalikolle ajautunutta tankkeria Tongshuita 2. lokakuuta.[1]
Alus palasi 11. joulukuuta Kanadaan, jossa aloitettiin aluksen muuttaminen sukellusveneentorjunta-alukseksi. Muutostyöt valmistuivat lokakuussa 1954, jolloin aluksen aseistukseen kuului neljä etukannelle sijoitettua nelituumaista tykkiä, kaksi takakannen rakenteisiin sijoitettua kolmituumaista ja neljä 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Torpedoputket ja Squid-sukellusveneentorjuntaheittimet olivat paikoillaan. Aluksen masto oli muutettu verkkorakenteiseksi ja siihen oli asennettu runsaasti úutta elektroniikkaa. Aluksen koeajot ja koulutus keskeytettiin joulukuussa 1954, kun saatiin tieto merentutkimusalus Cedarwoodin merihädästä.[1]
Alus ajoi 1. lokakuuta 1955 lähellä Vancouveria Spanish Bankissä matalikolle, mutta se pääsi tuntia myöhemmin hinaaja Glendonin avustamana irti. Ainoastaan aluksen kaikuluotain kärsi vähäisiä vaurioita. Vuodesta 1955 alkaen alus palveli Brittiläisen Kolumbian rannikolla partiotehtävissä aina vuoteen 1958 saakka, missä ollessaan se oli rannikon edustalla tuloksettomassa sukellusvenejahdissa 4.-7. kesäkuuta 1957.[2]
Alus lähti 19. tammikuuta 1959 Esquimaltista Cayuagan kanssa liittyäkseen seitsemästä Tribal-luokan aluksesta muodostettavaan laivueeseen. Alusten miehistöt oli vaihdettu HMCS Saguenayn ja HMCS St. Laurentin kanssa ennen lähtöä. Ne saapuivat 16. helmikuuta Halifaxiin. Athabaskan saattoi toukokuussa kuninkaallista jahtia HMY Britanniaa, joka kuljetti St. Lawrencen meritien avaamaan saapunutta hallitsijaa.[3]
Alus etsi 23. syyskuuta 1962 mereen syöksynyttä Super Constellationia ja se pelasti 48 eloonjäänyttä merestä. Alus oli Euroopan kiertueella, joka keskeytyi lokakuussa 1962 Kuuban kriisin vuoksi. Kriisin päätyttyä se jatkoi Naton harjoituksessa, mutta alus pelasti 1. maaliskuuta 1964 keskisellä Atlantilla Liberian lipun alla purjehtineelta tankkerilta Amphialokselta 18 eloonjäänyttä.[3]
Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin Halifaxiin valmiusreserviin. Aluksen kunto heikkeni nopeasti, joten se riisuttiin aseista ja lopulta poistettiin alusluettelosta. Alus hinattiin heinäkuussa 1969 Halifaxista La Speziaan Italiaan romutettavaksi.[3]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- English, John: Afridi to Nizam - British Fleet Destroyers 1937-43. Kent: World Ship Society, 2001. ISBN 0-905617-95-9. (englanniksi)
- Whitley, M. J.: Destroyers of World War Two - an international encyclopedia. Lontoo: Arms and Armour, 1988. ISBN 0-85368-910-5. (englanniksi)
- Gardiner, Robert (toim.): Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946. Lontoo, Englanti: Conway Maritime Press, 1987. ISBN 0-85177-146-7. (englanniksi)
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
Kuninkaallinen laivasto: HMS Afridi - HMS Ashanti - HMS Bedouin - HMS Cossack - HMS Eskimo - HMS Gurkha - HMS Maori - HMS Mashona - HMS Matabele - HMS Mohawk - HMS Nubian - HMS Punjabi - HMS Sikh - HMS Somali - HMS Tartar - HMS Zulu |
Kanadan laivasto: HMCS Athabaskan - HMCS Athabaskan - HMCS Cayuga - HMCS Haida - HMCS Huron - HMCS Iroquois -HMCS Micmac - HMCS Nootka |
Australian laivasto: HMAS Arunta - HMAS Bataan - HMAS Warramunga |
Edeltäjät: I-luokka – Seuraaja: J-luokka |