Bouletingriffoni
Bouletingriffoni | |
---|---|
![]() |
|
Avaintiedot | |
Alkuperämaa |
![]() |
Määrä | yhteensä 15 yksilöä maailmallalähde? |
Rodun syntyaika | 1870-1880-luku |
Alkuperäinen käyttö | lintukoira |
Nykyinen käyttö | lintukoira |
Elinikä | 12–13 vuotta[1] |
Muita nimityksiä | griffon Boulet, griffoun à poil laineux, French Woolly-haired Pointing Griffon, Franzosicher Wollhaariger Griffon, grifón de muestra francés de pelo lanoso |
FCI-luokitus |
ei FCI-rotu aiemmin ryhmä 7 Kanakoirat alajaos 1.3 Mannermaiset griffon-tyyppiset kanakoirat #174 |
Ulkonäkö | |
Paino | 22–27 kg |
Säkäkorkeus |
uros 55–60 cm narttu 50–55 cm |
Väritys | ruskea, harmaanruskea tai punaruskea |
Bouletingriffoni (ransk. griffon Boulet, griffon à poil laineux) on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. Nimitys à poil laineux viittaa siihen, että se oli metsästysgriffoneiden pitkäkarvainen versio (vertaa korthalsingriffoni eli griffon à poil dur = karkeakarvainen griffoni). FCI oli alun perin tunnustanut sen, mutta poisti sen sittemmin listoiltaan rodun uhanalaistuttua.
Ulkomuoto
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Bouletingriffoni oli pitkä- ja silkkikarvainen seisoja. Sillä oli leveä ja pitkä kuono, keskikokoinen kallo, melko pitkä kaula ja riippukorvat. Se oli keltasilmäinen, syvä- ja leveärintainen ja suhteellisen lyhytrunkoinen. Ranskassa sen häntä typistettiin ja sen raajat olivat melko pitkät. Karvapeitteen laatu oli joko harjasmainen tai aaltoileva, mutta sen ei koskaan tullut olla kihara. Karva oli pehmeämpää ja aaltoilevampaa kuin muilla metsästysgriffoneilla. Väritys oli ruskea, jonka sävy vaihteli kuolleiden lehtien sävystä haalean kastanjanruskeaan, ja sen joukossa oli vaaleampia karvoja. Valkoiset merkit karvapeitteessä sallittiin, mutta koira saattoi olla myös pelkästään yksivärinen. Uroksen säkäkorkeus oli 55–60 cm ja nartun 50–55 cm. Paino vaihteli 22–27 kg välillä.[1]
Luonne
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Rotu oli lauhkea, älykäs, tottelevainen ja lapsirakas[1]. Se oli kuitenkin myös melko itsepäinen ja vahtiviettinen.[1] Se soveltui monenlaiseen riistaan, mutta oli pääasiallisesti lintukoira.
Alkuperä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]1870- ja 1880-lukujen vaihteessa bouletingriffonin jalosti Elbeufissa Pohjois-Ranskassa Emmanuel Boulet, joka käytti sen luomiseen karkeakarvaisia griffon- tai seisojatyyppisiä kanakoiria ja noutavia vesikoiria, kuten barbetia tai villakoiraa. Sitä käytettiin jo 1880-luvulla korthalsingriffonin luomiseen ja 1970-luvulla barbetin uudelleenjalostamiseen, ja se onkin molempien lähisukulainen. FCI oli aiemmin tunnustanut rodun, mutta poisti sen listoiltaan vuonna 1984 sen käytyä uhanalaiseksi ja kasvatustoiminnan hiivuttua.
Ranskan kennelliiton SCC:n ylläpitämän rekisterin LOF:n ensimmäinen rekisteröity koira, vuonna 1885, oli bouletingriffoni Marco.[2]
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Gondrexon, A. & Browne, Ives: Maailman koiraopas