Margit Keller
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/Margit_Keller_2017._aastal_Tartu_%C3%9Clikooli_%C3%BChiskonnateaduste_instituudis..jpg/220px-Margit_Keller_2017._aastal_Tartu_%C3%9Clikooli_%C3%BChiskonnateaduste_instituudis..jpg)
Margit Keller (sündinud 2. augustil 1971) on eesti tarbimissotsioloog, Tartu Ülikooli sotsiaalse kommunikatsiooni vanemteadur ja ühiskonnateaduste instituudi juhataja.
- [Raamatust "From Intervention to Social Change: A Guide to Reshaping Everyday Practices":] Enamasti kirjutavad sotsioloogid ja meediainimesed oma kolleegidele või teistele teadlastele. Või kirjutatakse praktikutele, jättes teooria kõrvale. Meie oleme aga kaks tahku kokku pannud.
- Inimesel võivadki olla keskkonda hoidvad väärtused, ta võib õigesti mõelda, aga see ei tähenda, et ta nende väärtuste järgi ka tegutseks.
- [Kampaaniakorraldusest:] Esmalt tuleks ikkagi põhjalikult oma sihtrühma tundma õppida, et teada, mis toimub päriselt ja kuidas inimesed tegelikult elavad.
- Füüsiline keskkond on samuti oluline. Võime ette kujutada ja tahta, et inimesed käiksid tohutult palju jala või sõidaksid rattaga, aga näiteks Tartus ei ole võimalik igal pool rattaga ohutult sõita. Minu jaoks ei ole see turvaline ja seega ma ei taha, et ka mu lapsed jalgrattal liikluskeerises sõidaks.
- Eelkõige tulekski mõelda sellele, kuidas muuta tähendusi. Meediakampaaniaid ja reklaame on nii sotsiaalmeedia kui ka televisioon täis, aga inimesed käituvad ikka oma harjumuste kohaselt.
- [Harjumuste muutmistest kampaaniatega:] Kõiki neid juhendeid võidaks lugeda ja nende järgi talitada, aga seda ei tehta kunagi, vähemasti mitte kogu nimekirja järgi. Kui ollakse varem kusagilt midagi ostnud või mõnda firmat usaldatakse, siis mõjutavad need otsust rohkem kui kampaaniad.
- Laste fookusrühmadest on selgunud, et nad tegelikult tahavad liikuda, aga näiteks kas või vahetund on selleks lihtsalt liiga lühike.
- Paljudele õpetajatele, kes on juba kaua aega töötanud, meenub tunnis liikumispausidest rääkimisel kohe nõukogudeaegne kohustuslik liikumisminut. Või arvatakse, et tunni ajal liikumine ei ole hea, sest inimese tähelepanu hajub liialt.
- Margit Keller; Merilyn Säde, "Inimeste harjumuste muutmiseks ei piisa ainult veenmisest", ERR, 15.11.2015