Kõrvetised
Proosa
[muuda]- Paštinsky ohkas jälle.
- "Sul käivad kõrvetised, eks ole? Ma toon söögisoodat."
- Naine läks ära ja Paštinsky kujutles oma ideaali: rahulik harmooniline elu naise, laste ja tööga nagu kellavärk. Tema kujutlused olid naeruväärsed.
- Naine tuli tagasi lusikatäie soodaga.
- "Võta sisse! Sul hakkab kohe parem."
- Paštinsky võttis.
- Jaroslava Blažková, "Nailonkuu", tlkd Lembit Remmelgas, 1968, lk 49