pomlouvat
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Pronunciation
[edit]Verb
[edit]pomlouvat impf
- imperfective form of pomluvit
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | pomlouvat, pomlouvati | Active adjective | pomlouvající |
---|---|---|---|
Verbal noun | pomlouvání | Passive adjective | pomlouvaný |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | pomlouvám | pomlouváme | — | pomlouvejme |
2nd person | pomlouváš | pomlouváte | pomlouvej | pomlouvejte |
3rd person | pomlouvá | pomlouvají | — | — |
The future tense: a combination of a future form of být + infinitive pomlouvat. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | pomlouval | pomlouvali | pomlouván | pomlouváni |
masculine inanimate | pomlouvaly | pomlouvány | ||
feminine | pomlouvala | pomlouvána | ||
neuter | pomlouvalo | pomlouvala | pomlouváno | pomlouvána |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | pomlouvaje | — |
feminine + neuter singular | pomlouvajíc | — |
plural | pomlouvajíce | — |
Further reading
[edit]- “pomlouvati”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “pomlouvati”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “pomlouvat”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)