William Slim
William Joseph Slim, 1. vikomt Slim | |
---|---|
![]() Generál William Slim jako velitel 14. armády za druhé světové války v Indii | |
Narození | 6. srpna 1891 Bristol |
Úmrtí | 14. prosince 1970 (ve věku 79 let) Londýn |
Místo pohřbení | Kaple svatého Jiří |
Alma mater | King Edward's School, Birmingham St. Philip's School Command and Staff College |
Povolání | politik a důstojník |
Ocenění | Vojenský kříž Řád za vynikající službu rytíř velkokříže Řádu sv. Michala a sv. Jiří legionář Záslužné legie vrchní komandér Záslužné legie … více na Wikidatech |
Choť | Aileen (née Robertson), Viscountess Slim (od 1926)[1] |
Děti | John Slim, 2nd Viscount Slim[2] Una Mary Slim[2] |
Rodiče | John Slim[2] a Charlotte Tucker[2] |
Příbuzní | Mark William Rawdon Slim, 3rd Viscount Slim[2], Hugo John Robertson Slim[2] a Mary Ann Slim[2] (vnoučata) |
Funkce | Chief of the General Staff (United Kingdom) (1948–1952) Generální guvernér Austrálie (1953–1960) člen Sněmovny lordů |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
William Joseph Slim, 1. vikomt Slim (William Joseph Slim, 1st Viscount Slim) (6. srpna 1891, Bristol, Anglie – 14. prosince 1970, Londýn, Anglie) byl britský maršál, úspěšný stratég za druhé světové války proti Japoncům. V armádě sloužil již za první světové války, později působil jako štábník důstojník a vojenský pedagog. Ve druhé světové válce byl velitelem převážně v Asii a zvítězil nad japonskou armádou v bitvě o Imphál, v roce 1948 dosáhl hodnosti polního maršála a v letech 1948–1952 byl náčelníkem britského generálního štábu. V letech 1953–1960 byl generálním guvernérem v Austrálii, poté byl s titulem vikomta povolán do Sněmovny lordů.
Životopis
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/de/William_Slim%2C_1950.jpg/220px-William_Slim%2C_1950.jpg)
Pocházel z rodiny bristolského obchodníka Johna Slima, starší bratr Charles John Slim vystudoval medicínu. William Slim původně působil jako učitel a úředník, za první světové války vstoupil do armády a zúčastnil se bojů na Středním Východě. V letech 1916 a 1917 byl zraněn, po skončení války byl v hodnosti kapitána převelen do Indie. V Indii a později v Anglii působil jako vojenský pedagog, mezitím jako spisovatel publikoval romány, povídky a básně. Na počátku druhé světové války byl povýšen na brigádního generála (1939).
V roce 1940 se zúčastnil dobytí italských území v Africe, poté bojoval v Iráku a během spojenecké okupace Íránu navázal první kontakty s Rudou armádou (1942). Mezitím postupoval v hodnostech (generálmajor 1941, generálporučík 1942). V roce 1942 byl donucen k ústupu před Japonci, kteří pronikli do Barmy, během roku 1943 se mu ale podařilo dosáhnout barmských hranic a jako velitel 14. armády byl pověřen úkolem Barmu znovu dobýt. Budoval logistické základny zásobované letectvem a vycvičil své vojáky pro boj v džungli. V roce 1944 dosáhl vítězství v bitvě o Imphál, kde se mu podařilo odrazit pokus o japonskou invazi do Indie. Byl povýšen do šlechtického stavu a v roce 1945 jmenován generálem. V létě 1945 byl krátce vrchním velitelem spojeneckých vojsk v jihovýchodní Asii, k plánovanému dobytí Malajska ale již nedošlo vzhledem ke kapitulaci Japonska a ukončení druhé světové války.
Koncem roku 1945 se vrátil do Anglie, kde v letech 1946–1948 zastával post velitele vojenské školy Imperial Defence College, od roku 1947 byl zároveň pobočníkem Jiřího VI. V roce 1948 dosáhl hodnosti polního maršála a v letech 1948–1952 byl náčelníkem britského generálního štábu. V letech 1953–1960 byl generálním guvernérem v Austrálii, kde působil apoliticky a věnoval se ceremoniálním záležitostem. V Austrálii měl značnou oblibu mimo jiné díky tomu, že s australskými vojáky bojoval již v první světové válce. Ještě před odchodem z Austrálie získal Podvazkový řád (1959), po návratu do Anglie byl povýšen na vikomta a stal se členem Sněmovny lordů (1960). V letech 1963–1970 zastával čestný post guvernéra Windsoru. V soukromí sepsal své Paměti. Zemřel v Londýně v prosinci 1970 ve věku 79 a byl mu uspořádán státní pohřed ve Westminsterském opatství.
Během kariéry získal řadu britských i zahraničních vyznamenání, byl nositelem velkokříže Řádu britského impéria (1946), Řádu lázně (1950), Řádu sv. Michala a sv. Jiří (1952) a Viktoriina řádu (1954). V roce 1990 mu byla odhalena socha před budovou ministerstva obrany.
S manželkou Aileen Robertson měl dvě děti, dědicem titulu byl syn John Douglas Slim, 2. vikomt Slim (1927–2019), který v mládí sloužil v armádě a později se angažoval ve vedení několika společností.
Vyznamenání
[editovat | editovat zdroj]rytíř Podvazkového řádu – 24. dubna 1959[3]
rytíř velkokříže Řádu lázně – 2. ledna 1950[4]
rytíř-komandér Řádu lázně – 28. září 1944
společník Řádu lázně – 1. ledna 1944[5]
rytíř velkokříže Řádu svatého Michala a svatého Jiří – 10. prosince 1952[6]
rytíř velkokříže Královského řádu Viktoriina – 16. února 1954[7]
rytíř velkokříže Řádu britského impéria – 1. ledna 1946[8]
komandér Řádu britského impéria – 28. října 1942[9]
Nejctihodnější řád sv. Jana Jeruzalémského – 2. ledna 1953
společník Řádu za vynikající službu – 14. ledna 1943[10]
Vojenský kříž – 7. února 1918[11]
vrchní velitel Legion of Merit – USA[12]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Dostupné online. [cit. 2020-08-07].
- ↑ a b c d e f g Darryl Roger Lundy: The Peerage.
- ↑ The London Gazette. 24. dubna 1959, čís. 41691, s. 2687. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette (Supplement). 30. prosince 1949, čís. 38797, s. 2. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette (Supplement). 31. prosince 1943, čís. 36309, s. 4. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette. 12. prosince 1952, čís. 39716, s. 6544. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette. 27. dubna 1954, čís. 40159, s. 2500. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette. 28. prosince 1945, čís. 37407, s. 17. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette (Supplement). 27. října 1942, čís. 35763, s. 4687. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette (Supplement). 12. ledna 1943, čís. 35862, s. 321. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette (Supplement). 5. února 1918, čís. 30514, s. 1800. Dostupné online.
- ↑ The London Gazette (Supplement). 21. července 1950, čís. 38973, s. 3741. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu William Slim na Wikimedia Commons
- William Slim na Australian Dictionary of Biography
- Maršál William Slim na webu o druhé světové válce
- 1. vikomt Slim na webu thepeerage
- Rodokmen rodu Slimů Archivováno 14. 9. 2019 na Wayback Machine.
- Britští maršálové
- Britští generálové
- Osobnosti první světové války
- Osobnosti druhé světové války
- Angličtí šlechtici
- Britští politici
- Generální guvernéři Austrálie
- Britští spisovatelé
- Rytíři Podvazkového řádu
- Rytíři velkokříže Řádu lázně
- Rytíři-komandéři Řádu lázně
- Společníci Řádu lázně
- Rytíři velkokříže Řádu sv. Michala a sv. Jiří
- Rytíři velkokříže Královského Viktoriina řádu
- Rytíři velkokříže Řádu britského impéria
- Komandéři Řádu britského impéria
- Nositelé Nejctihodnějšího řádu sv. Jana Jeruzalémského
- Nositelé Řádu za vynikající službu
- Nositelé Vojenského kříže
- Nositelé Legion of Merit
- Narození v roce 1891
- Narození 6. srpna
- Narození v Bristolu
- Úmrtí v roce 1970
- Úmrtí 14. prosince
- Úmrtí v Londýně