Třída S a T
Třída S a T | |
---|---|
![]() Torpédoborec třídy T | |
Obecné informace | |
Uživatelé | Royal Navy Nizozemské námořnictvo Norské královské námořnictvo |
Typ | torpédoborec |
Lodě | 16 |
Osud | 2 ztraceny 14 vyřazeno |
Předchůdce | třída Q a R |
Nástupce | třída U a V |
Technické údaje | |
Výtlak | 1780–1810 t (standardní) 2505–2545 t (plný)[1] |
Délka | 110,56 m |
Šířka | 10,87 m |
Ponor | 4,32 m |
Pohon | 2 kotle, 2 parní turbíny |
Rychlost | 36,75 uzlu |
Posádka | 180–225 |
Výzbroj | 4× 120mm kanón (4×1) 2× 40mm kanón (1×2) 8× 533mm torpédomet (2×4) 2 skluzavky, 4 vrhače |
Třída S a T byla třída torpédoborců Royal Navy z období druhé světové války. Celkem bylo postaveno 16 jednotek této třídy. Za druhé světové války byly ztraceny dva z nich. Jeden torpédoborec třídy T byl v 50. letech přestavěn na fregatu typu 15 Rapid. Dalších sedm torpédoborců třídy T bylo přestavěno na fregaty typu 16 Tenacious. Zahraničními uživateli třídy bylo Nizozemsko a Norsko.
Pozadí vzniku
[editovat | editovat zdroj]Postaveno bylo celkem 16 jednotek tříd S a T. Postaveny byly ve dvou identických sériích po osmi kusech, přičemž jména lodí v každé sérii začínají na S a T.
Jednotky třídy S a T:[2]
Jméno | Loděnice | Založení kýlu | Spuštění na vodu | Přijetí do služby | Status |
---|---|---|---|---|---|
Saumarez (G12) | Hawthorn Leslie, Hebburn | 1942 | 20. listopadu 1942 | červenec 1943 | Vůdčí loď. Dne 22. října 1946 těžce poškozen při incidentu v Korfském průlivu, neopraven, vyřazen 1950. |
Savage (G20) | Hawthorn Leslie, Hebburn | 1942 | 24. září 1942 | červen 1943 | Vyřazen 1962. |
Scorpion (G72, ex Sentinel) | Cammell Laird, Birkenhead | 1941 | 26. srpna 1942 | květen 1943 | Od října 1945 provozován nizozemským námořnictvem jako Kortenaer. Vyřazen 1962. |
Scourge (G01) | Cammell Laird, Birkenhead | 1941 | 8. prosince 1942 | červenec 1943 | Od února 1946 provozován nizozemským námořnictvem jako Evertsen. Vyřazen 1962. |
Serapis (G94) | Scotts, Greenock | 1941 | 25. března 1943 | prosinec 1943 | Od října 1945 provozován nizozemským námořnictvem jako Piet Hein. Vyřazen 1961. |
Shark (G03) | Scotts, Greenock | 1941 | 1. června 1943 | březen 1944 | Před dokončením předán norskému námořnictvu, zařazen jako Svenner. Dne 6. června 1944 potopen v Normandii německými torpédovkami T28, Möwe, Falke a Jaguar. |
Success (G26) | White, Cowes | 1941 | 3. dubna 1943 | září 1943 | Před dokončením předán norskému námořnictvu, zařazen jako Stord. Vyřazen 1959. |
Swift (G46) | White, Cowes | 1941 | 15. června 1943 | prosinec 1943 | Dne 24. června 1944 potopen minou. |
Troubridge (R00) | John Brown, Clydebank | 1941 | 23. září 1942 | březen 1943 | Vůdčí loď. Roku 1957 přestavěn na fregatu typu 15 Rapid. Vyřazen 1970. |
Teazer (R23) | Cammell Laird, Birkenhead | 1941 | 7. ledna 1943 | září 1943 | Přestavěn na fregatu typu 16 Tenacious. Vyřazen 1965. |
Tenacious (R45) | Cammell Laird, Birkenhead | 1941 | 24. března 1943 | říjen 1943 | Přestavěn na fregatu typu 16 Tenacious. Vyřazen 1965. |
Termagant (R89) | Denny, Dumbarton | 1941 | 22. března 1943 | říjen 1943 | Přestavěn na fregatu typu 16 Tenacious. Vyřazen 1965. |
Terpsichore (R33) | Denny, Dumbarton | 1941 | 17. června 1943 | leden 1944 | Přestavěn na fregatu typu 16 Tenacious. Vyřazen 1966. |
Tumult (R11) | John Brown, Clydebank | 1941 | 9. listopadu 1942 | březen 1943 | Přestavěn na fregatu typu 16 Tenacious. Vyřazen 1965. |
Tuscan (R56) | Swan Hunter, Wallsend | 1941 | 28. května 1942 | březen 1943 | Přestavěn na fregatu typu 16 Tenacious. Vyřazen 1966. |
Tyrian (R67) | Swan Hunter, Wallsend | 1941 | 27. července 1942 | duben 1943 | Přestavěn na fregatu typu 16 Tenacious. Vyřazen 1965. |
Konstrukce
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/HMS_Saumarez_mined_1946_IWM_A_31207.jpg/220px-HMS_Saumarez_mined_1946_IWM_A_31207.jpg)
Hlavňovou výzbroj po dokončení tvořily čtyři dvouúčelové 120mm/45 kanóny QF Mk.IX, umístěné v jednodělových věžích a dva 40mm kanóny. Nesly též dva čtyřhlavňové 533mm torpédomety. K napadání ponorek sloužily dva spouštěče a čtyři vrhače pro svrhávání hlubinných pum. Pohonný systém tvořily dva tříbubnové kotle Admiralty a dvoje parní turbíny Parsons o výkonu 40 000 shp, pohánějící dva lodní šrouby. Nejvyšší rychlost dosahovala 36,75 uzlu.[1]
Modifikace
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/30/HMS_Tenacious_%28F44%29_at_anchor.jpg/220px-HMS_Tenacious_%28F44%29_at_anchor.jpg)
Výzbroj jednotlivých lodí se mohla lišit a za války byla různě modifikována. Torpédoborec Savage byl experimentálně dokončen s odlišnou hlavní výzbrojí čtyř dvouúčelových 114mm/45 kanónů, z nichž dva verze QF Mk.IV byly v plně uzavřené věži na přídi (elevace 80°) a dva verze QF Mk.III v jednodělových věžích na zádi (elevace 55°). Torpédoborce Scorpion nesl místo 40mm dvojkanónů čtyři 40mm kanóny Pom-pom. Do konce války byla lehká výzbroj posílena až na pět 40mm kanónů Bofors a dvanáct 20mm kanónů. Zásoba hlubinných pum přitom byla zvětšena na 70–130 kusů.[1]
Torpédoborec Troubridge byl roku 1957 modernizován na rychlou protiponorkovou fregatu typu 15 Rapid. Zbývajících sedm torpédoborců třídy T bylo modernizováno na protiponorkové fregaty typu 16 Tenacious.
Operační služba
[editovat | editovat zdroj]Za druhé světové války byly ztraceny dvě jednotky této třídy. Stalo se tak v roce 1944. Britský torpédoborec Swift potopila mina a norský Svenner (původně HMS Shark) potopily, při podpoře vylodění v Normandii, německé torpédovky.
Zahraniční uživatelé
[editovat | editovat zdroj]V letech 1945–1946 nizozemské námořnictvo získalo torpédoborce Kortenaer (ex Scorpion), Evertsen (ex Scourge) a Piet Hein (ex Serapis) v roce 1945 zakoupilo Nizozemsko. Vyřazeny byly do roku 1962.[3]
Torpédoborce Svenner (ex Shark) a Stord (ex Success) získalo ještě před dokončením Norsko. Svenner byl roku 1944 potopen. Stord byl vyřazen roku 1959.[4]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]Literatura
[editovat | editovat zdroj]- PEJČOCH, Ivo; NOVÁK, Zdeněk; HÁJEK, Tomáš. Válečné lodě 4. Praha: Naše vojsko, 1993. ISBN 80-206-0357-3. S. 374.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Třída S a T na Wikimedia Commons