Suburbanizace
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/37/Suburbia_by_David_Shankbone.jpg/220px-Suburbia_by_David_Shankbone.jpg)
Suburbanizace je termín používaný k popisu růstu oblastí, tzv. suburbií, na okrajích velkých měst. Jde o jednu z mnoha příčin nárůstu měst. Město se geograficky rozšiřuje a z příměstských obcí se stávají nové geografické části města. Počátek silné suburbanizační fáze se datuje do 20. let 20. století.[1]
Předměstí se osidlují hlavně kvůli tomu, že lidé chtějí vyšší kvalitu života a zdravější životní prostředí. Do suburbanizovaných částí se stěhují spíše střední a vyšší vrstvy obyvatel.
Mnoho obyvatel metropolitních oblastí, kteří pracují v centrální oblasti města, si volí bydliště v předměstích a dojíždějí do práce automobilem nebo hromadnou dopravou. Jiní využívají nových technologických možností a pracují z domova, a to v prostředí, které považují za mnohem příjemnější než ve městě. Tyto procesy se spíše vyskytují v ekonomicky rozvinutých zemích.
Kritici tohoto procesu argumentují tím, že suburbanizace vede k rozpadu měst, vzniku sídelní kaše (anglicky: urban sprawl) a koncentraci chudších obyvatel v centru města. Opakem suburbanizace je gentrifikace.[1]
Termín suburbanizace značí přestěhování obyvatel, jejich aktivit a některých funkcí z jádrového města na jeho okraj, kde utváří velké obytné čtvrti. Suburbanizace, která pochází z anglického slova suburb, tedy předměstí, je charakterizovaná samostatně nebo řadově, jedno- až dvoupodlažní výstavbou rodinných domků, které obvykle vytvářejí rezidenční zóny, a také komerční zástavbou a průmyslovými parky často lokalizovanými podle dálnic. Suburbanizaci lze teda rozdělit na dva druhy podle jejich funkce: rezidenční a komerční. Za obce zasažené rezidenční suburbanizací považujeme takové, které mají vysokou intenzitu bytové výstavby a zároveň vysokou intenzitu přistěhování z jádrového města.[2]
Příčiny a důvody
[editovat | editovat zdroj]Jedná se o velmi složitý proces, který je ovlivněn mnoha faktory, především je to rostoucí bohatství střední třídy. Obyvatelé si mohou dovolit koupit vlastní dům v suburbánní zóně, tedy na předměstí. A z těchto předměstí se pak dopravují vlastními vozy či vozy městské i příměstské dopravy do měst za prací nebo za nákupy a kulturou, což má vliv na rostoucí dopravu a zhoršené životní prostředí. Také zde se nacházejí dostupnější a levnější pozemky než v centru města.
Lidé se z centra stěhují z několika důvodů. Vysoké náklady na bydlení a neustále zvyšování cen nemovitostí. Centra se stále více stávají rizikovými oblastmi, jsou zde environmentální a sociální problémy, kdežto suburbanní zóna je většinou mnohem bezpečnější a poskytuje zdravější prostředí. Je to ideální propojení bydlení na venkově a zároveň ve městě. Také je sem žene touha vymanit se z šedi panelákových sídlišť.
Výhody a nevýhody suburbanizace
[editovat | editovat zdroj]Lidé v suburbiích jsou pro dojížďku za prací, do školy či za zábavou většinově závislí na svých automobilech či příměstské veřejné dopravě, která není provozovaná v dostatečné míře jako v centru města. Každodenní dojíždění má špatné dopady na zdraví – zvyšuje například riziko obezity.[3] Lidé žijící v satelitních městech, které často tvoří suburbie, kvůli absenci veřejných prostranství či míst pro scházení netvoří silné komunity, v rozlehlých ulicích chybí sociální dohled. Děti navíc dlouho zůstávají závislé na svých rodičích, kteří je často musí všude vozit autem.[4]
Také se zde vytvářejí rozdíly mezi původními obyvateli příměstských obcí a nově příchozími obyvateli. Migranti z města jsou výrazně mladší a většinou mají středoškolské a vysokoškolské vzdělání, čímž spadají obecně do skupiny s vysokým sociálním statusem. V příměstských obcích dnes proto dochází k relativně výrazné polarizaci sociálně prostorové struktury.
Dále je to obrovská ekologická zátěž na území, vysoké náklady na infrastrukturu, monotónnost. Nevýhodou je i degradace a vylidnění širších městských center a vlivem degradace se odstěhovávají i ti lidé, kteří o tom původně neuvažovali. Suburbanizace částečně odlehčuje přeplněným městským centrům, vytváří iluzi soukromí a venkovského života a uvolňují se byty v centrech pro sociálně slabší, děje se tak například v USA. K dalším pozitivům suburbanizace může také patřit nárůst nových pracovních příležitostí či zvyšovaní finančních příjmů do rozpočtů obcí.[5]
Suburbanizace v Česku
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/130310m09.jpg/220px-130310m09.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/37/Jesenice%2C_Zdim%C4%9B%C5%99ice%2C_Labut%C3%AD_str.jpg/220px-Jesenice%2C_Zdim%C4%9B%C5%99ice%2C_Labut%C3%AD_str.jpg)
Suburbanizace není v Česku poměrně novým pojmem. Některé prvky suburbanizačního procesu můžeme spatřovat již v období průmyslové revoluce, v druhé polovině devatenáctého století, kdy vznikaly na našem území kolonie domků, které byly obvykle situovány za městem u hlavních komunikací. V období mezi první a druhou světovou válkou docházelo k další vlně suburbanizace a to vzhledem k bytové politice, která v té době směřovala k podpoře výstavby rodinných domů. Po změně režimu došlo k zastavení a rozvíjení suburbanizačního procesu.[kdy?] Výstavba domů byla nahrazena hromadnou výstavbou převážně v panelových sídlištích s vysokou hustotou bytů a obyvatel. Nejmasivnější vlnu suburbanizace můžeme sledovat od počátku devadesátých let dvacátého století.[6]
Současný rozvoj suburbanizace je výsledkem celé řady společenských, ekonomických a územně technických podmínek.
Příklady nynější vlny suburbanizace můžeme naleznout po celé republice, hlavně kolem velkých měst. Nejvyšší nárůst obyvatel můžeme spatřovat ve Středočeském, Plzeňském, Jihomoravském a Jihočeském kraji.
Rozdíly suburbanizace mezi Českem a ostatními zeměmi
[editovat | editovat zdroj]Mezi suburbanizací u nás a v Spojených státech amerických můžeme spatřit jeden hlavní rozdíl. Na rozdíl od zámořské velmoci se v Česku téměř nedá hovořit o stavbách na „zelené louce“,[zdroj?] nýbrž je zde určitá návaznost na dřívější vlnu osídlení. Jednou z typických českých urbanizačních charakteristik je tzv. sídelní kaše. Jedná se o nežádoucí zásah zpravidla komerčního a ekonomického, ale také sociálního rázu do krajiny.[7]
USA
[editovat | editovat zdroj]V USA došlo k největšímu rozmachu suburbanizace v době hnutí za občanská práva, kdy skončila nucená rasová segregace. Nastal bílý útěk, který souvisí s rozsudkem nejvyššího soudu v případu Brown vs. školní rada Topeky v roce 1954, kdy bylo zrušeno segregované školství a kdy se běloši přesunuli do bezpečnějších předměstí s lepší kvalitou vzdělání. Černošští obyvatelé a další skupiny se naopak přesunuli do center měst a vytvořili v nich ghetta (tzv. inner cities). Tento trend pokračuje dodnes, či spíše je ještě posílen čím dál větším rozšiřováním gated communities. V amerických městech je proto nutné počítat s dlouhými dojížděcími časy, které jsou výrazně delší než je zvykem v Evropě.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Suburbanization na anglické Wikipedii.
- ↑ a b TOUŠEK, Václav; KUNC, Josef; VYSTOUPIL, Jiří a kolektiv. Ekonomická a sociální geografie. Plzeň: Aleš Čeněk, 2008. 411 s. ISBN 978-80-7380-114-4. S. 124–125.
- ↑ GIDDENS, Anthony, 1999. Sociologie. Praha: Argo, 1999. B.m.: ISBN 80-7203-124-4.
- ↑ Dlouhé dojíždění za prací škodí zdraví, navíc se zvyšuje riziko obezity. Lidovky.cz [online]. 2016-09-05 [cit. 2023-01-18]. Dostupné online.
- ↑ Satelity kradou rodinné štěstí. ČeskéNoviny.cz [online]. [cit. 2023-01-18]. Dostupné online.
- ↑ (Hofmann 2003)HOFMANN, Andreas R., 2003. Zrod velkomesta. Urbanizace ceských zemí a Evropa (Book). (German). H-Net Reviews in the Humanities & Social Sciences. 12., s. N.PAG. ISSN 15380661.
- ↑ SOBOTOVÁ, Jana. Bc. [online]. Dostupné online.
- ↑ http://www.suburbanizace.cz/
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- SÝKORA, Luděk a kolektiv. Suburbanizace a její sociální, ekonomické a ekologické důsledky. Praha: Ústav pro ekopolitiku, 2002. 191 s. ISBN 80-901914-9-5.
- GIDDENS, Anthony, 1999. Sociologie. Praha: Argo, 1999. B.m.: ISBN 80-7203-124-4.'
- HOFMANN, Andreas R., 2003. Zrod velkomesta. Urbanizace ceských zemí a Evropa (Book). (German). H-Net Reviews in the Humanities & Social Sciences. 12., s. N.PAG. ISSN 15380661.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Suburbanizace na Wikimedia Commons
- Suburbanizace.cz
- Michał Beim: Modelování procesu suburbanizace v poznaňské aglomeraci s využitím umělých neuronových sítí a buněčných automatů
- Vojtěch Merunka: Placaté paneláky
- Jak to chodí v satelitu za Prahou. Za deset let desetkrát víc obyvatel a žádné chodníky
- Heslo - Suburbanizace v Sociologické encyklopedii