Robert I. z Artois
Robert z Artois | |
---|---|
hrabě z Artois | |
![]() | |
Narození | 1216 |
Úmrtí | 8. února 1250 Al-Mansura |
Manželka | Matylda Brabantská |
Potomci | Blanka z Artois Robert II. z Artois |
Dynastie | Kapetovci |
Otec | Ludvík VIII. Francouzský |
Matka | Blanka Kastilská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Robert z Artois zvaný Dobrý (1216 – 8. února 1250) byl hrabě z Artois a účastník sedmé křížové výpravy, jež se mu stala osudnou.
Život
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Robert_I_of_Artois_1237.jpg/170px-Robert_I_of_Artois_1237.jpg)
Byl pátým (a zároveň druhým přeživším) synem z početného potomstva krále Ludvíka VIII. a Blanky, dcery kastilského krále Alfonse VIII. 14. června 1237 se oženil s Matyldou Brabantskou, dcerou hraběte Jindřicha Brabantského a Marie Štaufské.
Křížová výprava
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Seventh_crusade.jpg/170px-Seventh_crusade.jpg)
Roku 1248 se připojil ke křížové výpravě svého bratra, krále Ludvíka.
„ | ...když se on opásal křížem, přihlásili se ke křížové výpravě i Robert, hrabě z Artois, hrabě z Poitiers, Karel, hrabě z Anjou, pozdější král sicilský, všichni tři královi bratři. | “ |
— Jean de Joinville [1] |
Po dobytí Damietty se účastnil tažení na Káhiru. V bitvě u pevnosti al-Mansúra velel Robert křižáckému předvoji, složenému především z příslušníků řádu templářů a Angličanů. Když předvoj překvapil a rozprášil mamlúcký tábor před pevností, Robert chtěl ustupující mamlúky pronásledovat a ztečí dobýt al-Mansúru. Mnozí hraběte nabádali k opatrnosti a zrazovali ho od frontálního útoku, a zejména hrabě ze Salisbury. Robert z Artois jej označil za zbabělce a „anglického ocáska“.[2] Hrabě ze Salisbury si urážku nenachal líbit a Robertovi odpověděl:
„ | Dnes pojedu tak daleko, že se žádný Francouz neodváží za mnou ani k ocasu mého koně! | “ |
— Vilém ze Salisbury[2] |
Následně celý předvoj se vrhl na město. Ve městě se však vojáci rozptýlili, bloudili v ulicích a byli snadno zpacifikováni.
„ | Když jim přišlo na mysl vrátit se, Turci je v úzkých ulicích města Mansurah zasypali trámy a břevny. | “ |
— Jean de Joinville [3] |
Robert z Artois se se zbytkem svých věrných opevnil v jednom z městských domů. Egypťané však obklíčený dům nakonec po zuřivém boji dobyli. Celý předvoj sedmé křížové výpravy byl vyhlazen. Z města nakonec vyvázlo jen několik málo rytířů, mezi nimi i kronikář výpravy Jean de Joinville, kterého i s několika druhy, z obklíčení vysvobodil druhý králův bratr Karel z Anjou. Sám Robert z Artois padl, jakož i hrabě ze Salisbury.
Robertova smrt povzbudila egyptské obránce k novému odporu proti křižákům, neboť hrabě byl, jakožto králův bratr, oděn v královských barvách s francouzskými liliemi, Egypťané byli proto v prvních chvílích přesvědčeni, že zabili samotného krále.
Robert z Artois je společně s rodinou byl zpodobněn na svorníku v kapli zámku Saint-Germain-en-Laye.[4]
Vývod z předků
[editovat | editovat zdroj]Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Robert I of Artois na anglické Wikipedii.
- ↑ Staré francouzské kroniky. Praha: Státní nakladatelství krásné literatury a umění, 1962. S. 122.
- ↑ a b DUGGAN, Alfred. Křižácké výpravy. Praha: Orbis, 1973. S. 196.
- ↑ DE JOINVILLE, Jean. Paměti křižákovy. Praha: Státní nakladatelství krásné literatury a umění, 1965. S. 62.
- ↑ Joseph de Terline: La tête de saint Louis à Saint-Germain-en-Laye
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Robert I. z Artois na Wikimedia Commons
- Dopis Roberta z Artois Blance Kastilské (1249)
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- LE GOFF, Jacques. Svatý Ludvík. Praha: Argo, 2012. 724 s. ISBN 978-80-257-0685-5.
- JOINVILLE, Jean de. Paměti křižákovy. Praha: Státní nakladatelství krásné literatury a umění, 1965.