Paranoia
Paranoia (řec. παράνοια, pošetilost, šílenství), zastar. stihomam, je duševní porucha, vyznačující se bludy, chorobnými představami o vlastním ohrožení. Přehnané a nedoložené obavy o vlastní bezpečnost, někdy spojené s konspiračními teoriemi, se nazývají paranoidní. Paranoidní představy mohou být neurotického nebo i psychotického původu.[zdroj?] Často je zaměňována s paranoidní schizofrenií.[1]
Paranoia v psychiatrii
[editovat | editovat zdroj]V psychiatrii byl termín poprvé užit v roce 1883 psychiatrem Emilem Kraepelinem pro chorobné iluze vůbec, při nichž se však nenarušily ostatní intelektuální schopnosti pacienta. Náplň tohoto pojmu se časem posunula spíše k popisu falešných představ a obav z pronásledování, protože obsah původního pojmu byl příliš široký. Vzhledem k tomuto posunu není pojem paranoia psychiatry používán zcela jednotně.
Podle Freemana a Garetyové charakterizují pacienta s paranoiu dvě bludná přesvědčení:
- že trpí nějakou újmu nebo že mu taková újma hrozí,
- že mu někdo chce ublížit, že ho pronásleduje.[2]
Mezinárodní klasifikace chorob ISD-10 řadí paranoidní poruchy do kapitoly “schizofrenie” pod tyto diagnózy:[3]
- F 20.0 Paranoidní schizofrenie: bludné představy, často doprovázené halucinacemi
- F 22.0 Bludné poruchy, paranoia: dlouhodobé nebo trvalé bludné představy bez halucinací
- F 22.8 Ostatní bludy, stařecká paranoia
- F 23.3 Paranoidní reakce – psychogenní psychóza
- F 60.0 Paranoidní poruchy osobnosti
Příklady některých druhů paranoii v psychiatrii
[editovat | editovat zdroj]- perzekuční paranoia = nemocný se bojí, že je pronásledován
- kverulantská paranoia = nemocný se domnívá, že jej ostatní nemají rádi – obviňuje je, stěžuje si, chce se dohadovat
- žárlivecká paranoia (emulační, žárlivecký blud) = chorobná žárlivost, vedoucí až k vraždě (estenická forma - agresivita je zaměřena na partnera) či sebevraždě (astenická forma - agresivita je zaměřena na vlastní osobu)
- davová paranoia = posedlost tancem či rituálními obřady
Obecné chápání paranoie
[editovat | editovat zdroj]V obecném povědomí je paranoia doprovázena
- pocitem, že člověk vládne zvláštními silami a plní důležitý úkol,
- přesvědčením o pronásledování mimozemšťany, tajnými službami nebo démony,
- konspiračními teoriemi a představou, že svět je řízen temnými silami v pozadí,
- pocitem ovládání mozku z vnějšku,
- pocitem, že je člověk postavou v právě přečteném románu (nebo filmu a PC hře[zdroj?!]).
Příznaky
[editovat | editovat zdroj]Paranoia se často prolíná s řadou dalších psychóz, proto má některé znaky společné a je dost obtížné paranoiu přesně diagnostikovat. Mezi příznaky paranoii patří:
- přecitlivělost (často nepřirozená dlouhodobá urážlivost, pocit citového zranění, způsobený často malichernými příčinami (tón hlasu, gesto, slovo vyřčené v afektu apod.), většinou dokonce příčinami domnělými, které vznikají přikládáním nesprávného významu aktům jednání partnera
- vztahovačnost (neutrální nebo kladné chování k jeho osobě si vykládá jako nepřátelské, neloajální, ohrožující, kritické nebo pohrdavé)
- emocionálnost, hysterie
- sklon k citovým úrazům
- dlouhodobost citových zranění (neschopnost se rychle udobřit, odpustit, přejít to apod.)
- záštiplnost
- podezíravost
- sebestřednost
- hnusení si (potravin, osob s relativně či domněle horší hygienou aj.)
- bludy (pronásledování a ovlivňování)
- manipulace
- kverulantství (nemocný soustavně deptá své okolí, útočí i kvůli hloupostem, všechno komentuje, jakoukoliv výtku těžce nese, své ublížení dává dotyčnému pořádně „sežrat“ (dusno = příklad potlačené agresivity), neustále omílá dokola jeden problém, dělá, že jej chce řešit, ale jen touží po hádce a deptá partnera, neustále popichuje)
- tendence somatizovat (bolesti hlavy, břicha, bledost, ale při záchvatu může vzniknout i hysterická slepota, podlitiny pod očima, zvýšení krevního tlaku aj., v extrémních případech umí měnit i puls srdce, „regulovat“ činnost žláz s vnitřní sekrecí, většinou tak, aby výsledný dojem byl pokud možno odstrašující.)
- snaha dokonale ovládat situaci (proto třeba averze ke zvířatům)
- hyperkritičnost, intolerance
- neschopnost řešit konstruktivně citové problémy
- bojovné a úporné zdůrazňování osobních práv
- vyhraněná stanoviska (buď krajně pozitivní nebo krajně negativní – odmítavé, buď citově silně angažované, nebo přehnaně chladné)
- pasivní nebo aktivní agresivita
- často strach z výšek, tmy a jiné fobie
- sklony k sebevraždě
Bývá tu často i sklon k extrémní žárlivosti a podezíravosti (aspekt označovaný sám o sobě někdy jako paranoia).
Možné příčiny
[editovat | editovat zdroj]Příčinou paranoie mohou být raná rodičovská zavržení, zejména neschopnost matky uspokojit citové potřeby dítěte. Existují přesvědčivé náznaky, že základ může být položen již v prenatálním stádiu (matka hlasitě nebo v myšlenkách budoucí dítě odmítá, zatěžuje je drogami apod.), v průběhu zvlášť stresujícího porodu a v dalších momentech raného dětství, v dětství a v pubertě (obecně v klíčových emocionálních a vývojových etapách života).[zdroj?]
Škody způsobené v dětství mohou být tak velké, že se žádnou péčí (léčbou) v dospělosti nemusí podařit je napravit nebo uzpůsobit pacienta k jejich překonávání.
Na psychický stav může mít vliv nedostatek mnohých živin, např. vitamínů B-komplexu a hořčíku, speciálně nedostatek vitamínu B9 podporuje psychotické projevy, dále nedostatek pohybu, poruchy orgánů a metabolizmu (onemocnění jater, ledvin, slinivky, srdce, žaludku, žláz s vnitřní sekrecí, porucha cév, zásobování mozku kyslíkem).[zdroj?]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj] Slovníkové heslo stihomam ve Wikislovníku
- ↑ a b HARTL, Pavel; HARTLOVÁ, Helena. Psychologický slovník. Praha: Portál, 2004. S. 397.
- ↑ Freeman, D. & Garety, P.A. (2004) Paranoia: The Psychology of Persecutory Delusions. Hove: Psychology Press. ISBN 1-84169-522-X
- ↑ www.dimdi.de [online]. [cit. 01-04-2009]. Dostupné v archivu pořízeném dne 06-03-2010.
- ↑ a b Slovník spisovného jazyka českého přes databázi debdict
- ↑ a b Příruční slovník jazyka českého, přístupné online: http://bara.ujc.cas.cz/psjc/search.php
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu paranoia na Wikimedia Commons
Encyklopedické heslo Paranoia v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích