Karl Mecséry
Karl baron Mecséry de Tsoór | |
---|---|
![]() | |
Štýrský místodržitel | |
Ve funkci: 1865 – 1869 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | Michal z Strasoldo-Graffenbergu |
Nástupce | Guido Kübeck z Kübau |
Ministr policie Rakouského císařství | |
Ve funkci: 1860 – 1865 | |
Panovník | František Josef I. |
Nástupce | Richard Belcredi |
1. český místodržitel | |
Ve funkci: 1. ledna 1850 – říjen 1860 | |
Panovník | František Josef I. |
Předchůdce | funkce vznikla reorganizací českého gubernia |
Nástupce | Anton Forgách |
C. k. tajný rada | |
Ve funkci: 1849 – 12. září 1885 | |
Panovník | František Josef I. |
Guberniální viceprezident v Praze | |
Ve funkci: 1848 – 1849 | |
Panovník | František Josef I. |
Krajský hejtman v Hradci Králové | |
Ve funkci: 1843 – 1848 | |
Panovník | Ferdinand I. (V.) |
C. k. komorník | |
Ve funkci: 1842 – 12. září 1885 | |
Panovník | Ferdinand I. (V.) |
Narození | 19. ledna 1804 Tábor ![]() |
Úmrtí | 12. září 1885 (ve věku 81 let) Štýrský Hradec ![]() |
Choť | (1834) Johana Pachtová z Rájova (1806–1884) |
Rodiče | Johann Mecséry de Tsoor (1770–1832) |
Děti | Karel (1835–1901) Johana, provdaná Lambergová (1836–1915) Emerich (1840–1892) |
Profese | komorník, politik a státní úředník |
Commons | Karl Mecséry de Tsoór |
1842 český inkolát | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Karl svobodný pán Mecséry de Tsoór (19. ledna 1804, Tábor – 12. září 1885, Štýrský Hradec) byl rakouský politik a státní úředník. Od mládí působil ve státní správě v Čechách, v době Bachova absolutismu zastával dlouhodobě funkci místodržitele v Čechách (1849–1860). Poté byl členem vlády jako ministr policie (1860–1865), svou kariéru zakončil jako místodržitel ve Štýrsku (1865–1869).
Kariéra
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/Mecsery_-_Tyroff_HA.jpg/170px-Mecsery_-_Tyroff_HA.jpg)
Pocházel z uherské šlechtické rodiny, narodil se v Táboře jako syn c. k. polního podmaršála Johanna Karla Mecséryho (1770–1832). Vyrůstal v Kutné Hoře, kde jeho otec sloužil u armády, poté studoval na Tereziánské akademii ve Vídni. Po studiích vstoupil do státních služeb, začínal v roce 1827 jako konceptní praktikant u českého zemského gubernia, poté působil u krajských úřadů v Hradci Králové a Chrudimi, v letech 1839–1843 byl guberniálním radou u českého zemského gubernia. V roce 1842 byl jmenován c. k. komořím a zároveň získal český inkolát. V letech 1843–1848 byl krajským hejtmanem v Hradci Králové.[1] V revolučním roce 1848 se stal guberniálním viceprezidentem v Praze a po reorganizaci státní správy byl jmenován prvním místodržitelem v Čechách. Do úřadu nastoupil 8. prosince 1849, oficiálně do funkce byl uveden k 1. lednu 1850. Měl podíl na potlačení revolučního hnutí v letech 1848–1849 a později v době Bachova absolutismu na omezování osobních svobod. Od roku 1849 byl též c. k. tajným radou a funkci českého místodržitele zastával až do října 1860. Poté byl povolán do Vídně a ve dvou vládách zastával funkci ministra policie (1860–1865). V červenci 1865 převzal ministerstvo policie předseda vlády Richard Belcredi a později byl úřad zrušen.[2] Karl Mecséry pak v letech 1865–1869 vykonával funkci místodržitele ve Štýrsku.[3] V srpnu 1869 odešel do penze a poté žil v soukromí ve Štýrském Hradci.
Za zásluhy ve státních službách byl jako český místodržitel dekorován Řádem železné koruny I. třídy (1852), ve funkci ministra policie získal velkokříž Leopoldova řádu (1863), kromě toho byl nositelem saského Albrechtova řádu (1851) a pruského Řádu červené orlice (1860). Při odchodu do penze obdržel velkokříž Řádu sv. Štěpána (1869), od roku 1865 zároveň vykonával čestnou funkci kancléře Řádu železné koruny. V roce 1863 byl jmenován doživotním členem rakouské panské sněmovny.
V roce 1860 po něm byla pojmenována Mecsérova silnice v Praze od místodržitelského letohrádku k rybníkům ve Stromovce. Toto pojmenování dodnes připomíná pamětní obelisk poblíž letohrádku.
Rodina
[editovat | editovat zdroj]V roce 1834 se oženil s hraběnkou Johannou Pachtovou (1806–1884) z českého šlechtického rodu Pachtů z Rájova. Johanna byla se svými staršími sestrami spolumajitelkou panství Mníšek pod Brdy. Z jejich manželství pocházely tři děti. Syn Karel (1835–1901) byl c. k. generálmajorem, mladší syn Emerich (1840–1892) sloužil také v armádě a dosáhl hodnosti plukovníka. Dcera Johanna (1836–1915) se provdala do rodu Lambergů.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Seznam krajských hejtmanů v Čechách 1751–1848 dostupné online
- ↑ Československé dějiny v datech; Praha, 1987; s. 585
- ↑ Seznam místodržitelů ve Štýrsku dostupné online
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- KLEČACKÝ, Martin a kolektiv: Slovník představitelů politické správy v Čechách v letech 1849–1918; Praha, 2020, 974 s. ISBN 978-80-88304-18-0
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Karl Mecséry de Tsoór na Wikimedia Commons
- Karl Mecséry na webu rakouského parlamentu
- Čeští místodržitelé
- Rakouští šlechtici
- Uherští šlechtici
- Čeští šlechtici
- Rakouští politici
- Rakouští úředníci
- Politici habsburské monarchie
- Čeští komorníci
- Čeští tajní radové
- Členové Panské sněmovny
- Nositelé Řádu Leopoldova
- Nositelé Řádu železné koruny
- Nositelé Královského řádu svatého Štěpána
- Nositelé Řádu Albrechtova
- Nositelé Řádu červené orlice
- Narození v roce 1804
- Narození 19. ledna
- Narození v Táboře
- Úmrtí v roce 1885
- Úmrtí 12. září
- Úmrtí ve Štýrském Hradci