Iljušin Il-96
Il-96 | |
---|---|
![]() Il-96-300 společnosti Aeroflot na letišti Šeremeťjevo v roce 2009 | |
Určení | širokotrupý dopravní letoun |
Původ | Rusko |
Výrobce | VASO |
Konstruktérská skupina | Iljušin |
První let | 28. září 1988 |
Zařazeno | 29. prosince 1992 |
Charakter | Ve službě, omezená výroba |
Uživatel | Cubana |
Výroba | 1992–dosud |
Vyrobeno kusů | 30[1][2] |
Vyvinuto z typu | Iljušin Il-86 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Iljušin Il-96 je ruský širokotrupý čtyřmotorový dopravní letoun pro střední a dálkové lety vyvinutý v konstrukční kanceláři Iljušin na konci 80. let. Byl prvním dálkovým sovětským širokotrupým letounem. Vyráběný je ve verzích pro přepravu cestujících nebo přepravu nákladu. Navržen je pro 300-435 cestujících a jeho dolet je 9000 km. K prvnímu letu došlo v roce 1988 a výroba probíhala od roku 1992 ve Voroněži.
Vývoj
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/Aeroflot_Il-96-300_cockpit_Petrov.jpg/220px-Aeroflot_Il-96-300_cockpit_Petrov.jpg)
Letoun vznikl vývojem z typu Iljušin Il-86, jenž nesplnil očekávané technické i provozní parametry, zejména, co se týče doletu a počtu cestujících. První prototyp vzlétl 28. září 1988 a první stroje byl do služby zavedeny roku 1992. Většina současných letounů patří k této verzi.
Od roku 1990 pokračoval další vývoj, na jehož závěru byl typ Il-96M/T, který byl osazen americkými motory Pratt & Whitney PW2337 a avionikou americké firmy Collins. Pilotní kabina stroje byla vybavena šesti multifunkčními displeji, letoun měl elektroimpulsivní řízení (fly-by-wire), motory splňují hlukové předpisy Stage III ICAO. Interiér letounu a jeho vybavení bylo rovněž na vysoké úrovni. Díky použití amerických motorů došlo k úspoře spotřeby paliva. Přes všechna vylepšení se tato modifikace na trhu neuplatnila.
Konstrukční kancelář Iljušin se nakonec vrátila k relativně moderním ruským motorům PS-90A a ruské avionice ve vylepšené verzi Il-96/400(T), jejíž spotřeba paliva je již srovnatelná se západními analogy. Tento typ je však zatím vyráběn pouze v nákladní verzi (2010).
Varianty
[editovat | editovat zdroj]- Il-96-300 - základní verze s ruskými motory PS-90A, vyrobeno 21 ks + 3 ks rozestavěny
- Il-96-300PU - verze pro přepravu ruského prezidenta
- Il-96M - verze pro standardní přepravu 350 cestujících, s prodlouženým trupem, může pojmout až 436 pasažérů, osazen americkými motory PW2337. Prototyp poprvé vzlétl 6. dubna 1993, vyroben 1 ks (2010).
- Il-96T - nákladní verze pro přepravu 92 tun nákladu s PW2337. Prototyp poprvé vzlétl 16. května 1997, vyrobeno 0 ks (2010).
- Il-96-400 - rozpracovaná vylepšená verze, s ruskými motory a ruskou avionikou, vyrobeno 0 ks (2010).
- Il-96-400T - vylepšená nákladní verze. Prototyp poprvé vzlétl 25. dubna 2009, výroba 3+3 ks (2010).[3]
Specifikace
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/Cubana%2C_CU-T1250%2C_Ilyushin_Il-96-300_%2831268448486%29.jpg/220px-Cubana%2C_CU-T1250%2C_Ilyushin_Il-96-300_%2831268448486%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Ilyushin_IL-96-400T%2C_Polet_Flight_JP7127459.jpg/220px-Ilyushin_IL-96-400T%2C_Polet_Flight_JP7127459.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/Cubana_IL-96_economy_class_cabin.jpg/220px-Cubana_IL-96_economy_class_cabin.jpg)
Parametr | Il-96-300 | Il-96M | Il-96T | Il-96-400 |
---|---|---|---|---|
Posádka | Tři | Dva | Dva (op. Tři) | |
Kapacita míst ve 3 třídách | 237 | 307 | 315 | |
Kapacita míst ve 2 třídách | 263 | 340 | 386 | |
Kapacita míst v jedné třídě | 300 | 420 | 436 | |
Náklad | F.H.1: 9 000 kg (vpředu) F.H.2: 15 000 kg (vzadu) F.H.3: 1 000 kg (vzadu) 6 LD3 (vpředu) 10 LD3 (vzadu) |
580 m³ hlavní paluba 114 m³ přední spodní paluba 82 m³ zadní spodní paluba 18 LD3 (vpředu) 14 LD3 (vzadu) |
114 m³ přední spodní paluba 82 m³ zadní spodní paluba 18 LD3 (vpředu) 14 LD3 (vzadu) | |
Délka | 55,3 m (181 ft 7 in) | 64,7 m (212 ft 3 in) | 63,939 m (209 ft 9.28 in) | |
Rozpětí | 60,11 m (197 ft 3 in) | |||
Nosná plocha křídel | 350 m² (3767,9 ft²) | |||
Šípovitost křídla | 30° | |||
Klapky/Sloty | I – 2°/3° (275 KIAS), II 3°/25° (264 KIAS), III – 10°/25° (243 KIAS), IV – 25°/25° (210 KIAS) pro vzlet, V – 40°/25° (189 KIAS) pro přistání | |||
Šířka kabiny | 5,70 m (18,70 ft)[4] | |||
Průměr trupu | 6,08 m (19,94 ft) | |||
Výška | 15,7 m (57 ft 7 in) | |||
Operační prázdná hmotnost | 120 400 kg (265 198 lb) | 132 400 kg (291,630 lb) | 116 400 kg (256 387 lb) | 122 300 kg (269,383 lb) |
Max. hmotnost bez paliva | 180 000 kg (403 000 lb) | 208 400 kg (459 030 lb) | ||
Max. přistávací hmotnost | 183 000 kg (403 083 lb) | 220 000 kg (484 581 lb) | 220 000 kg (484 581 lb) | 220 000 kg (484 581 lb) |
Max. vzletová hmotnost | 250 000 kg (551 000 lb) | 270 000 kg (595 000 lb) | 270 000 kg (594 713 lb) | 265 000 kg (583 700 lb) |
Max. užitečné zatížení | 40 000 kg (88 105 lb) | 58 000 kg (127 753 lb) | 92 000 kg (202 643 lb) | 58 000 kg (127 753 lb) |
Délka vzletové dráhy při MTOW | 2 340 m (7 677 ft) | 3 000 m (9 843 ft) | 2 700 m (8 858 ft) | 2 700 m (8 858 ft) |
Délka přistávací dráhy | 860 m (2,821 ft) | 1 800 m (5 906 ft) | 1 650 m (5 511 ft) | 1 650 m (5 511 ft) |
Max. kapacita paliva | 152,620 l (40,322 US gal) | |||
Motory (x4) | Aviadvigatěl PS-90A[5] | Pratt & Whitney PW2037 |
Pratt & Whitney PW2337 nebo Aviadvigatěl PS-90A1 |
Aviadvigatěl PS-90A1[6] |
Tah (x4) | PS-90A: 156,9 kN (35 242 lb) N2:10 425 RPM |
170,1 kN (38 250 lb) N2:12 360 RPM |
PW2337: 166,8 kN (37 500 lb) N2:12 360 RPM |
PS-90A1: 170,7 kN (38 326 lb) |
Suchý tah (x4) | 2 950 kg (6 497 lb) |
3 314 kg (7 300 lb) |
PW2337: 3 314 kg (7 300 lb) |
2 950 kg (6 497 lb) |
Cestovní rychlost | 0,78 až 0,84 Machu nebo 850 až 870 km/h TAS (459 až 469 KTAS) | |||
Maximální rychlost | Mach 0,84 nebo 900 km/h IAS (485 KIAS)[7] | |||
Dostup | 13 100 m (43 000 Ft) | |||
Cestovní výška | 9 000 až 12 000 m (29 527 až 39 370 Ft) | |||
Dolet s max. užitečnou zátěží | 11 500 km (6 209 nmi) | 12,800 km (6,907 nmi) | 5 000 km (2 699 nmi) | 10 000 km (5 400 nmi) |
Dolet s max. zásobou paliva | 13 500 km (7 289 nmi) | 15 000 km (8 100 nmi) | 12 000 km (6 479 nmi) | 12 000 km (6 479 nmi) |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ ✈ russianplanes.net ✈ наша авиация [online]. [cit. 2018-11-06]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-12-11.
- ↑ СТРЮК, Игорь. 22.07.2016: Новый Ил-96 передан специальному летному отряду "Россия" [online]. [cit. 2016-08-14]. Dostupné online.
- ↑ http://russianplanes.net/REGIST2/Ilushin/Il-96 Archivováno 3. 11. 2010 na Wayback Machine. (rusky) Registr vyrobených letadel Il-96
- ↑ Flight – Airline Industry news, aviation jobs & airline recruitment [online]. Flightglobal.com [cit. 2009-12-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-03-13.
- ↑ Všechny dvouproudové PS-90A leze upravit na verzi PS-90A2 s poslední generací systému FADEC západní provenience a dalšími vylepšeními. Náklady na údržbu jsou sníženy o 40%. Spotřeba paliva těchto motorů (SFC) je podobná západním konstrukcím. Varianta PS-90A2 splňuje podmínky ETOPS-180, ICAO-4 a AP-33 (ekvivalent k FAR-33/JAR-33). Maximální tah je 16 000 kg nebo 18 000 kg. [1]
- ↑ Iljušin nevylučuje možnost instalace dalších motorů (PW, RR, nebo CFM), v závislosti na počtu požadavků zákazníků
- ↑ Hodnoty Vmo pro vojenské operace jsou vyšší
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Iljušin Il-96 na Wikimedia Commons