Henri La Fontaine
Henri Marie La Fontaine | |
---|---|
![]() Henri La Fontaine | |
Narození | 22. dubna 1854 Brusel ![]() |
Úmrtí | 14. května 1943 (ve věku 80 let) Brusel ![]() |
Pobyt | Brusel, Haag, Paříž, Washington D.C. |
Státní příslušnost | Belgie |
Alma mater | Université Libre de Bruxelles |
Pracoviště | Mezinárodní bibliografický institut, Společnost národů, Svobodná univerzita v Bruselu, belgický senát, Asociace pro profesní vzdělávání žen, Mundaneum |
Obory | bibliografie, dokumentalistika, mezinárodní vztahy, mezinárodní právo |
Známý díky | Mezinárodní federace pro informace a dokumentaci, MDT, Paul Otlet, Stálý mezinárodní výbor míru |
Ocenění | Nobelova cena za mír (1913) |
Příbuzní | Léonie La Fontaine (sourozenec) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Henri Marie La Fontaine (22. dubna 1854, Brusel - 14. května 1943, Brusel) byl významným belgickým právníkem, politikem, bibliografem a zastáncem ženských práv. Společně se svým přítelem Paulem Otletem položil základy dokumentalistiky. S Otletem stál také u zrodu Mezinárodního bibliografického institutu a dalších důležitých soudobých organizací. Jeho činnost je spjata s myšlenkami internacionalismu, který prosazoval. Celý život se angažoval v pacifistickém hnutí, za což byl oceněn Nobelovou cenou za mír.[1]
Život
[editovat | editovat zdroj]Narodil se do movité bruselské rodiny, díky čemuž se mohl věnovat vzdělání a svým aktivitám. Po studiích na Svobodné univerzitě v Bruselu (Free University of Brussels) se v roce 1877 stal obhájcem. Byl zastáncem emancipace žen. Podobné názory sdílela rovněž jeho sestra Léonie, která La Fontaina podporovala.[2] Byl ženatý. Ovlivněn idejemi britského pacifisty Hogsona Pratta vstoupil na počátku 80. let 19. století do mírového hnutí.[3] Díky jeho stáži u významného belgického obhájce Edmonda Picarda se seznámil s patnáct let mladším právníkem Paulem Otletem, se kterým La Fontaine spolupracoval a udržoval přátelský vztah až do konce svého života. V roce 1893 byl jmenován profesorem mezinárodního práva. Na základě závěrů z Mezinárodní bibliografické konference v Bruselu z roku 1895 založil společně s Otletem Mezinárodní bibliografický institut (Institut International de Bibliographie), z něhož se postupně vyčlenily další instituce, a který položil základy pro vznik Mezinárodní federace pro informace a dokumentaci.[4]
V 90. letech 18. století se začal aktivně angažovat v politice. Byl zastáncem reformních kroků. Roku 1895 úspěšně kandidoval jako jeden z prvních socialistických kandidátů do belgického senátu, kde později zastával četné důležité funkce. V roce 1919 byl pak jmenován místopředsedou belgického senátu.[1]
Za jeho celoživotní činnost, dílo a působení v mírových organizacích obdržel v roce 1913 Nobelovu cenu za mír. Když vypukla první světová válka, La Fontaine se přesunul do Washingtonu D.C. v USA. Po uzavření příměří se vrátil zpět do Belgie. Schopnost věnovat se rozličným oborům a zájmům byla kromě jeho profesionální činnosti znatelná i ve volnočasových aktivitách La Fontaina. Jako mladík napsal sbírku básní, byl vášnivým alpinistou, překládal Wagnerovy opery a mimo jiné přednášel o moderním umění.[1] Byl svobodný zednář.[5]
V meziválečném období se dál věnoval přednášení na univerzitě, politickým aktivitám či řízení svěřených institucí. Ke konci La Fontainova života došlo k útlumu jeho spolupráce s Paulem Otletem. Ačkoliv nespolupracovali tak intenzivně jako dříve, byli stále v kontaktu. Konce druhé světové války se Henri La Fontaine nedožil. Zemřel 14. května 1943 v Bruselu, o rok dříve než jeho přítel Otlet.
Činnost v oboru dokumentalistiky
[editovat | editovat zdroj]Počátky La Fontainovy bibliografické činnosti můžeme datovat od roku 1881, kdy se začal aktivně podílet na činnosti Společnosti pro sociální a politická studia (Société d'études sociales et politiques).[6] Zde působil společně s Otletem v bibliografické sekci. Když o několik let poté přišel Otlet s myšlenkou modifikace Deweyho desetinného třídění, La Fontaine podpořil svého přítele a začal přispívat k rozvoji tohoto záměru.
Mezinárodní bibliografický institut
[editovat | editovat zdroj]Roku 1895 se jim díky finanční podpoře belgického průmyslníka a teoretika Ernesta Solvaye a belgické vlády[7] podařilo uspořádat první Mezinárodní bibliografickou konferenci, na níž se diskutovalo mj. o nové formě klasifikace. V důsledku závěrů konference Otleta La Fontaine založili Mezinárodní institut bibliografie (Institut International de Bibliographie, IIB), který sídlil v Bruselu. Původní činnost institutu byla podpora rozvoje klasifikace a propagace univerzálního a jednotného klasifikačního systému. Ústředí institutu, Mezinárodní bibliografická kancelář (L'Office international de Bibliographie), se nacházelo v prostorách darovaných belgickou vládou a bylo jí přímo podřízené. Zde mohl La Fontaine uplatňovat svůj vliv a kontakty, které získal v politice.[8] Kancelář působila nejaktivněji v letech 1895–1935.
Společně s Institutem vznikl také mezinárodní Univerzální bibliografický seznam (Repertoir bibliographique universel), který měl za cíl popis veškerého intelektuálního díla lidstva.[9] Na počátku 20. století pak Otlet s La Fontainem organizovali další mezinárodní konference zaměřené na bibliografii (1897, 1900, 1908, 1910).[10] Mezi léty 1904 a 1907 vyšlo první vydání MDT, které čítalo přes 2000 stran.
Unie mezinárodních organizací
[editovat | editovat zdroj]Roku 1906 byla založena Centrální kancelář mezinárodních asociací jako jedna z institucí podléhající IIB, jež měla sjednocovat zahraniční partnerské asociace. Při Světovém kongresu mezinárodních organizací (1910, World Congress of International Associations) v Bruselu došlo k jejímu přejmenování na Unii mezinárodních asociací (Union of International Associations, UIA). Zde se La Fontaine jako znalec a profesor mezinárodního práva angažoval v pozici generálního tajemníka.[11] Tato organizace je činná dodnes. Rok 1910 byl pro oba přátele přelomový. Kromě založení UIA dostali také prostor k prezentaci na Světové výstavě v Bruselu, z čehož poté vznikla myšlenka Mezinárodního muzea a dalších projektů, do kterých se promítalo jejich internacionální smýšlení. Během první světové války došlo k útlumu činnosti. Rok po jejím skončení získali od belgické vlády prostory (konkrétně Palais du Cinquantenaire u známého bruselského parku) pro realizaci zmíněného muzea.[12] Muzeum působilo pod názvem Světový palác (Palais Mondial), později Mundaneum. Mezitím počet jednotek v univerzálním seznamu rostl velice rychlým tempem (1903 - 6 milionů záznamů, 1930 - 15 milionů záznamů).[7]
Problémy ve 20. a 30. letech 20. století
[editovat | editovat zdroj]Ve 20. letech došlo k omezení dotací od belgické vlády a nucenému přerušení některých aktivit. To způsobilo roku 1922 uzavření Světového paláce.[13] Po intervenci obou právníků byl však znovuotevřen. V rámci institucí, ve kterých působili, organizovali řadu společných konferencí. První z nich se konala v roce 1920 (další v letech 1921–1924) a sdružovala kromě UIA a IIB další organizace. Na základě těchto setkání vznikla myšlenka Mezinárodní univerzity, což byl v podstatě název pro letní školu.[14] La Fontaine tehdy krátce vedl IIB, přičemž spolupracoval s nizozemskými kolegy (např. Frits Donker Duyvis). V roce 1928 jej ve vedení vystřídal mladší Brit Alan Pollard, zástupce reformního křídla IIB. V návaznosti na to došlo mezi roky 1928–1929 ke změnám v celém bibliografickém institutu. Vedení se vzdalo nerealizovatelné myšlenky klasifikace veškerého vědění lidstva, což byl původně hlavní účel IIB.[15]
Ve 30. letech došlo k odtržení Bibliografické kanceláře od IIB a uzavření Mundanea, což La Fontaine i Otlet těžce nesli. Kvůli změnám zaměření došlo také k přejmenování organizace nejprve na Mezinárodní institut dokumentace (International Institute for Documentation, 1931) a později na Mezinárodní federaci pro dokumentaci (International Federation for Documentation, 1937). Roku 1937 byly Otletovi a La Fontainovi uděleny čestné funkce ve vedení této instituce.[16] I přes úctyhodný věk se La Fontaine nevzdal některých úřadů, které zastával, a dále publikoval.
Další aktivity
[editovat | editovat zdroj]V druhé polovině 19. století přispíval do Revue Sociale et Politique.[17] Počátky La Fontainovy politické kariéry jsou spjaty se Belgickou stranou dělníků (Parti Ourvier Belge).[18] Díky své kvalifikaci se zúčastnil tvorby socialistického dokumentu La Justice a později působil aktivně jako senátor. Celkem strávil čtrnáct let ve funkci místopředsedy senátu. Mezi léty 1895–1898 byl zvolen za region Hainaut, poté působil v letech 1900–1932 za Liège a 1935–1936 za Brabant.[1] Stal se také ministrem pro vědu a umění.[19] Během své politické kariéry se věnoval problematice vzdělávání a práce. Prosazoval např. čtyřicetihodinovou týdenní pracovní dobu. Byl činný v diplomacii při urovnávání Búrských válek, formování Společnosti národů a při sepsání tzv. locarnského paktu. Jako člen belgické delegace se zúčastnil prvního shromáždění Společnosti národů (1920–1921) a Pařížské mírové konference, kde zastával ideje internacionalismu. Mezi jeho záměry bylo prosazení mezinárodních institucí a zákonů.
Z jeho dalších aktivit můžeme jmenovat členství v Stálém mezinárodním výboru míru, kde od roku 1907 působil jako prezident. Dále členství v Meziparlamentní unii (Interparliamentary Union), prezidentství v Asociaci pro profesní vzdělávání žen (Association for the Professional Education of Women) nebo akademickou činnost na Svobodné univerzitě v Bruselu. Zde přednášel mezinárodní právo a vývoj legislativních struktur.[1]
Vybrané publikace
[editovat | editovat zdroj]- LA FONTAINE, Henri et OTLET, Paul. (1893) L'Office international de bibliographie sociologique: économie sociale, législation, statistique.
- LA FONTAINE, Henri. (1894) Manuel des lois de la paix: Code de l'arbitrage.
- LA FONTAINE, Henri et OTLET, Paul. (1894) Sommaire méthodique des traités, monographies et revues de sociologie.
- LA FONTAINE, Henri et OTLET, Paul. (1895-96) Création d'un Répertoire Bibliographique Universel.
- LA FONTAINE, Henri. La Femme et le barreau. (1901) Rapport à la Fédération des avocats belges; assemblée générale ordinaire du samedi 27 avril 1901, à Charleroi.
- LA FONTAINE, Henri. (1902) Histoire sommaire et chronologique des arbitrages internationaux (1794–1900).
- LA FONTAINE, Henri. (1902) Pasicrisie internationale: Histoire documentaire des arbitrages internationaux.
- LA FONTAINE, Henri. (1904) Bibliographie de la paix et de l'arbitrage international. Tome premier: Mouvement pacifique.
- LA FONTAINE, Henri et OTLET, Paul. (1908) L'État actuel des questions bibliographiques et l'organisation internationale de la documentation.
- LA FONTAINE, Henri et OTLET, Paul. (1912) La Vie internationale et l'effort pour son organisation.
- LA FONTAINE, Henri et OTLET, Paul. (1913) Congrès mondial des associations internationales. Compte-rendu sommaire de la deuxième session, Gand-Bruxelles, 15-18 Juin 1913.
- LA FONTAINE, Henri et OTLET, Paul. (1914) The Union of International Associations: A World Centre.
- LA FONTAINE, Henri. (1916) The Great Solution: Magnissima Charta.
- LA FONTAINE, Henri. (1934) IID Communications 1.
Pro další publikace přejděte na: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/4004
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c d e The Nobel Prize 1913 (Henri La Fontaine). THE NOBEL FOUNDATION. Nobelprize.org: The Official Web Site of the Nobel Prize [online]. 1972 [cit. 2013-04-19]. Dostupné z: http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/peace/laureates/1913/fontaine-bio.html
- ↑ OTLET, Paul a W. Boyd RAYWARD. International organisation and dissemination of knowledge: selected essays of Paul Otlet [online]. New York: Elsevier, 1990, xi, S. 214. FID publication, 684. [cit. 2013-04-27]. ISBN 0-444-88678-8. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/4004
- ↑ Henri La Fontaine. THE UNION OF INTERNATIONAL ASSOCIATIONS. Union of International Associations [online]. 2012 [cit. 2013-04-18]. Dostupné z: http://www.uia.org/henri-la-fontaine-1854-1943
- ↑ KEENAN, Stella. FID (International Federation for Information and Documentation). In: World Encyclopedia of library and information services. 3rd ed. Chicago: American Library Association, 1993, s. 376-378. ISBN 0-8389-0609-5.
- ↑ GILLEN, Jacques. The 100th anniversary of a Nobel Peace Prize: Henri La Fontaine. Google Cultural Institute [online]. 2014 [cit. 2014-05-17]. Dostupné z: http://www.google.com/culturalinstitute/exhibit/the-100th-anniversary-of-a-nobel-peace-prize/QQ99erZ-?hl=en&position=1%2C68
- ↑ RAYWARD, W. Boyd. The Origins of Information Science and the International Institute of Bibliography/International Federation for Information and Documentation (FID). Journal of the American Society for Information Science [online]. 1997, 48(4), s. 290 [cit. 2013-04-22]. Dostupné z: http://people.lis.illinois.edu/~wrayward/OriginsofInfoScience.pdf Archivováno 28. 12. 2013 na Wayback Machine.
- ↑ a b RAYWARD, Boyd W. Paul Otlet. In: World Encyclopedia of library and information services. 3rd ed. Chicago: American Library Association, 1993, s. 642-644. ISBN 0-8389-0609-5.
- ↑ RAYWARD, W. Boyd. The universe of information: The work of Paul Otlet for Documentation and International organisation. Moscow: VINITI for the International Federation for Documentation, 1975. FID 520. S. 43. [cit. 2013-04-27]. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/651
- ↑ KEENAN Stella. FID. In: International encyclopedia of information and library science. 2nd ed. New York: Routledge, 2003, s. 196-198. ISBN 0-415-25901-0.
- ↑ RAYWARD, W. Boyd. The Origins of Information Science and the International Institute of Bibliography/International Federation for Information and Documentation (FID). Journal of the American Society for Information Science [online]. 1997, 48(4), s. 291 [cit. 2013-04-22]. Dostupné z: http://people.lis.illinois.edu/~wrayward/OriginsofInfoScience.pdf Archivováno 28. 12. 2013 na Wayback Machine.
- ↑ Henri La Fontaine. THE UNION OF INTERNATIONAL ASSOCIATIONS. Union of International Associations [online]. 2012 [cit. 2013-04-18]. Dostupné z: http://www.uia.org/henri-la-fontaine-1854-1943
- ↑ History. MUNDANEUM ASBL - CENTRE D'ARCHIVES. Mundaneum [online]. 2009 [cit. 2013-04-19]. Dostupné z: http://archives.mundaneum.org/en/history
- ↑ UIA's History. THE UNION OF INTERNATIONAL ASSOCIATIONS. Union of International Associations [online]. 2012 [cit. 2013-04-18]. Dostupné z: http://www.uia.org/history
- ↑ LORENZ, Michal. Informační věda – retrospektivní ohlédnutí II. Dokumentalisté v první informační válce. Inflow: information journal [online]. 2013, roč. 6, č. 4 [cit. 2013-04-19]. ISSN 1802-9736. Dostupné z: http://www.inflow.cz/informacni-veda-retrospektivni-ohlednuti-ii-dokumentaliste-v-prvni-informacni-valce Archivováno 18. 5. 2014 na Wayback Machine..
- ↑ OTLET, Paul a W. Boyd RAYWARD. International organisation and dissemination of knowledge: selected essays of Paul Otlet [online]. New York: Elsevier, 1990, xi, 256 p. FID publication, 684. [cit. 2013-04-27]. ISBN 0-444-88678-8. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/4004
- ↑ RAYWARD, W. Boyd. The universe of information: The work of Paul Otlet for Documentation and International organisation. Moscow: VINITI for the International Federation for Documentation, 1975. FID 520. [cit. 2013-04-27]. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/651
- ↑ OTLET, Paul a W. Boyd RAYWARD. International organisation and dissemination of knowledge: selected essays of Paul Otlet [online]. New York: Elsevier, 1990, xi, s. 215. FID publication, 684. [cit. 2013-04-27]. ISBN 0-444-88678-8. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/4004
- ↑ OTLET, Paul a W. Boyd RAYWARD. International organisation and dissemination of knowledge: selected essays of Paul Otlet [online]. New York: Elsevier, 1990, xi, s. 217. FID publication, 684. [cit. 2013-04-27]. ISBN 0-444-88678-8. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/4004
- ↑ RAYWARD, W. Boyd. The universe of information: The work of Paul Otlet for Documentation and International organisation. Moscow: VINITI for the International Federation for Documentation, 1975, s. 55. FID 520. [cit. 2013-04-27]. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/651
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- GILLEN, Jacques. The 100th anniversary of a Nobel Peace Prize: Henri La Fontaine. Google Cultural Institute [online]. 2014 [cit. 2014-05-17]. Dostupné z: http://www.google.com/culturalinstitute/exhibit/the-100th-anniversary-of-a-nobel-peace-prize/QQ99erZ-?hl=en&position=1%2C68
- Henri La Fontaine. THE UNION OF INTERNATIONAL ASSOCIATIONS. Union of International Associations [online]. 2012 [cit. 2013-04-18]. Dostupné z: http://www.uia.org/henri-la-fontaine-1854-1943
- History. MUNDANEUM ASBL - CENTRE D'ARCHIVES. Mundaneum [online]. 2009 [cit. 2013-04-19]. Dostupné z: http://archives.mundaneum.org/en/history
- The Nobel Prize 1913 (Henri La Fontaine). THE NOBEL FOUNDATION. Nobelprize.org: The Official Web Site of the Nobel Prize [online]. 1972 [cit. 2013-04-19]. Dostupné z: http://www.nobelprize.org/nobel_prizes/peace/laureates/1913/fontaine-bio.html
- UIA's History. THE UNION OF INTERNATIONAL ASSOCIATIONS. Union of International Associations [online]. 2012 [cit. 2013-04-18]. Dostupné z: http://www.uia.org/history
- FEATHER, John et al. International encyclopedia of information and library science. 2nd ed. New York: Routledge, 2003, 688 s. ISBN 0-415-25901-0.
- LORENZ, Michal. Informační věda – retrospektivní ohlédnutí II. Dokumentalisté v první informační válce. Inflow: information journal [online]. 2013, roč. 6, č. 4 [cit. 2013-04-19]. ISSN 1802-9736. Dostupné z: http://www.inflow.cz/informacni-veda-retrospektivni-ohlednuti-ii-dokumentaliste-v-prvni-informacni-valce Archivováno 18. 5. 2014 na Wayback Machine..
- OTLET, Paul a W. Boyd RAYWARD. International organisation and dissemination of knowledge: selected essays of Paul Otlet [online]. New York: Elsevier, 1990, xi, 256 p. FID publication, 684. [cit. 2013-04-27]. ISBN 0-444-88678-8. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/4004
- RAYWARD, W. Boyd. The universe of information: The work of Paul Otlet for Documentation and International organisation. Moscow: VINITI for the International Federation for Documentation, 1975. FID 520. [cit. 2013-04-27]. Dostupné z: https://www.ideals.illinois.edu/handle/2142/651
- RAYWARD, W. Boyd. The International Federation for Information and Documentation (FID). In: WIEGAND, Wayne A. a Don G. DAVIS, JR. Encyclopedia of Library History. New York: Garland Press, 1994, s. 290-294. [cit. 2013-04-27]. Dostupné z: https://web.archive.org/web/20140218124516/http://people.lis.illinois.edu/~wrayward/otlet/FIDHIST2.htm
- RAYWARD, W. Boyd. The Origins of Information Science and the International Institute of Bibliography/International Federation for Information and Documentation (FID). Journal of the American Society for Information Science [online]. 1997, 48(4), s. 289-300 [cit. 2013-04-22]. Dostupné z: https://web.archive.org/web/20131228081313/http://people.lis.illinois.edu/~wrayward/OriginsofInfoScience.pdf
- WEDGEWORTH, Robert. World Encyclopedia of library and information services. 3rd ed. Chicago: American Library Association, 1993, xvii, 905 s., [16] s. obr. příloh. ISBN 0-8389-0609-5.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Henri La Fontaine na Wikimedia Commons
- Seznam díla Henriho La Fontaina na stránkách WorldCat Identities.
- La Fontainův přehledný životopis na webu Google Cultural Institute.