Dub vrbolistý
![]() | |
---|---|
![]() Dub vrbolistý | |
Stupeň ohrožení podle IUCN | |
![]() málo dotčený[1] | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | bukotvaré (Fagales) |
Čeleď | bukovité (Fagaceae) |
Rod | dub (Quercus) |
Binomické jméno | |
Quercus phellos L., 1753 | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Dub vrbolistý (Quercus phellos) je opadavý strom až 30 metrů vysoký. Pochází z jihovýchodu USA, kde roste na vlhkých stanovištích. Má celokrajné listy bez laloků. V Česku je vzácně pěstován jako parkový strom.
Popis
[editovat | editovat zdroj]Dub vrbolistý je opadavý strom dorůstající výšky okolo 30 metrů. Koruna je hustá, vejcovitá, kuželovitá nebo někdy i válcovitá, nahoře zaoblená. Kmen bývá krátký a může dosáhnout šířky až 1,6 metru. Borka je tmavě šedá a dlouho hladká, ve starším věku tmavší a nepravidelně podélně rozpukaná. Vnitřní borka je světle oranžová. Letorosty jsou hnědočervené, lysé. Koncové pupeny jsou kaštanově hnědé, vejcovité, 2 až 4 mm dlouhé, lysé, zašpičatělé. Listy jsou čárkovité až úzce vejčité, obvykle nejširší přibližně v polovině, s 5 až 12 cm dlouhou a 1 až 2,5 cm širokou čepelí, na okraji celokrajné, pouze někdy zvlněné, s jedinou osinkou na zašpičatělém vrcholu listu. Listy jsou světle zelené, lysé, řidčeji na rubu měkce chlupaté. Rašící listy jsou žluté. Řapíky jsou lysé nebo výjimečně řídce chlupaté, obvykle 2 až 4 mm dlouhé. Žaludy dozrávají druhým rokem, jsou vejcovité až téměř kulovité, 8 až 12 mm dlouhé a 6,5 až 10 mm široké, z 1/4 až 1/3 kryté miskovitou číškou. Číška je z vnitřní strany světle hnědá a chlupatá, na vnějším povrchu pýřitá.[2][3][4]
-
Listy dubu vrbolistého
-
Žaludy dubu vrbolistého
-
Kmen dubu vrbolistého
Rozšíření
[editovat | editovat zdroj]Dub vrbolistý je rozšířen v jihovýchodních oblastech USA. Roste v záplavových územích, na březích řek a říčních terasách a příležitostně i na špatně odvodněných stanovištích v horách v nadmořských výškách do 400 metrů.[2] Je to rychle rostoucí dřevina, vyhledávající vlhké půdy.[4]
V oblastech společného výskytu se dub vrbolistý kříží s jinými duby ze sekce Lobatae, zejména s dubem šarlatovým (Quercus coccinea), dubem cesmínolistým (Q. ilicifolia), dubem marylandským (Q. marilandica), dubem černým (Q. nigra), dubem bahenním (Q. palustris), dubem červeným (Q. rubra), dubem sametovým (Q. velutina) a duby Q. incana, Q. shumardii a Q. pagoda.[2]
Význam
[editovat | editovat zdroj]Dub vrbolistý je v Česku poměrně zřídka pěstován jako okrasná a parková dřevina. Je uváděn z Dendrologické zahrady v Průhonicích a z Arboreta Žampach.[5] Dub vrbolistý byl zaveden do Evropy již v roce 1723. Kultivar 'Latifolia', vyznačující se širšími listy, které jsou občas ve střední části laločnaté a na rubu chlupaté, je považován za křížence s dubem Quercus incana.[4] Tento kultivar je vysazen v Dendrologické zahradě v Průhonicích.[5]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ The IUCN Red List of Threatened Species 2022.2. 9. prosince 2022. Dostupné online. [cit. 2023-01-03].
- ↑ a b c Flora of North America: Quercus phellos [online]. Dostupné online.
- ↑ Dendrologie online: Quercus phellos [online]. Dostupné online.
- ↑ a b c Oaks of the World: Quercus phellos [online]. Dostupné online.
- ↑ a b Florius - katalog botanických zahrad [online]. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu dub vrbolistý na Wikimedia Commons
Taxon Quercus phellos ve Wikidruzích