Aero Ae-45
Aero Ae-45 | |
---|---|
![]() Aero Ae-145 | |
Určení | dopravní letoun |
Výrobce | Aero Vysočany, Let Kunovice |
První let | 21. července 1947 |
Zařazeno | 1949 |
Uživatel | Československo Čína, Francie, Maďarsko, NDR, Itálie, Polsko, Rumunsko, SSSR a Švýcarsko.[1] |
Výroba | 1947-1961 |
Vyrobeno kusů | 590 ks[1] |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Aero Ae 45 je československé celokovové dvoumotorové aerotaxi, které se zejména v padesátých letech proslavilo v mnoha zemích světa. V letech 1947-1951 vyrábělo tyto letouny Aero Vodochody, poté ho do roku 1961 vystřídal Let Kunovice. Aero Ae-45S bylo první československé letadlo, které roku 1958 překonalo Atlantský oceán.[2]
Vývoj
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/89/Aero_A-45_%281948%29.jpg/220px-Aero_A-45_%281948%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Aero45.jpg/220px-Aero45.jpg)
Po skončení druhé světové války se vyráběly v továrně Aero Vodochody německé letouny, pro něž existovaly díly a originální materiál a oficiální vedení nepřemýšlelo o vývoji vlastního stroje[zdroj?]. Byla zde však skupina konstruktérů (Miroslav Baitler, Pavel Rosendorf, Jiří Bouzek, Ondřej Němec a František Vlk), která se rozhodla pokračovat v předválečné tradici firmy. Jejich záměrem bylo vyrobit letoun, který by se uplatnil na trhu a tak došlo k rozhodnutí postavit čtyřmístný celokovový dvoumotorový dolnoplošník, který by sloužil při nepravidelné letecké dopravě, obchodních a služebních cestách. S vývojem stroje se začalo v létě 1945 a jeho plány byly nakresleny po pracovní době, bez šanci na odměnu. Situace se změnila po jmenování nového vedení a stavba budoucího letounu Aero Ae-45 byla povolena oficiálně.
První prototyp letounu pod označením Ae.45.1 (imatrikulace OK-BCA) zalétal 21. července 1947 František Vnuk. Zkušební lety dále pokračovaly s pilotem Karlem Vaňkem. Prototyp byl veřejnosti představen 7. září 1947 na leteckém dnu v Praze-Ruzyni, po kterém se zapojil do intenzivních letových zkoušek v zalétavacím oddělení Leteckých závodů, n.p. Testy prováděné pilotem Janem Anderlem během 14 letů odhalily mimo jiné nedostatečnou účinnost výškovky.
Dne 12. března 1948 odstartoval druhý letový prototyp Ae 45.2 (OK-CCA), u kterého se podařilo odstranit většinu závad. Vedle pozměněné ocasní části byly provedeny úpravy zlepšující výhled pilotů z kabiny.
V letech 1948 až 1949 se konaly zkušební lety s oběma prototypy po celém světě, při nichž bylo letadlo hodnoceno i od zahraničních pilotů jako velmi dobré. Proto bylo rozhodnuto o sériové výrobě, a tak již 16. dubna 1949 vzlétl první sériově vyrobený letoun.
První vyrobené „Pětačtyřicítky“ odebrali zákazníci v Maďarsku, kde létaly nejprve u vojenského letectva pod označením G-007, Švýcarsku a Itálii. Prvním československým uživatelem Ae-45 se stala gottwaldovská společnost Svitlet. Několik dalších exemplářů odebralo československé vojenské letectvo, u kterého pod označením K-75 plnily kurýrní lety a pokračovací výcvik. Na tomto typu létaly u 50. splp v Klecanech také první vojenské pilotky. Typ Aero Ae-45 převzalo rovněž Bezpečnostní letectvo a ČSA. Domácí letecký přepravce s nimi od roku 1951 zahájil pravidelnou taxislužbu.
O letadlo byl velký zájem ve světě, ovšem roku 1951 došlo s přípravami na masovou licenční výrobu sovětských vojenských typů k zastavení výroby a k zastavení práce na dalším prototypu pokračovatele Ae-145. O letoun však byl velký zájem i v domácích aeroklubech a v armádě, a tak bylo roku 1953 rozhodnuto, že výroba bude dále pokračovat v letecké továrně v Kunovicích pod vedením Ing. Ladislava Smrčka. Nejprve bylo v létech 1954 a 1955 vyrobeno dvacet sériových kusů Ae-45, kterou v produkci vystřídala verze Ae-45S Super s novými stavitelnými vrtulemi V-401 nebo V-405, pozměněnou kapotáží motorů a s upraveným přístrojovým vybavením.
Dalším vývojem vznikla v Kunovicích verze Aero Ae-145 poháněná dvojicí silnějších kompresorových motorů s přímým vstřikováním M-332 s výkonem 103 kW.
Největší zahraniční úspěchy letounu Ae-45
[editovat | editovat zdroj]V anglickém závodě „Norton Griffiths Challenge Trophy“, konaném v srpnu 1949 v Birminghamu, zvítězil s Ae-45 (OK-DCL) šéfpilot Jan Anderle, týž pilot provedl non-stop přelet Sahary, W. B. Riley letěl z Prahy na Cejlon, D. Beard z Prahy do Hongkongu ve třech etapách přes 1600 km dlouhých, R. Ceschina vyhrál soutěž „Championship of Italy“. Letoun Ae-45S přelétl jako první čs. letoun Atlantik z Buenos Aires do Milána s mezipřistáním na ostrově Fernando de Noronha.
Použití
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/Aero145_PICT0015.jpg/220px-Aero145_PICT0015.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Arrivals%2C_Ruzyn%C4%9B_%287871112218%29.jpg/220px-Arrivals%2C_Ruzyn%C4%9B_%287871112218%29.jpg)
Aero Ae-45 byl používán jak v civilním, tak ve vojenské letectví. Jako civilní dopravní letoun byl známý jako „aerotaxi“, ve velkém se vyvážel do zahraničí. V 50. letech sloužilo kolem 50 strojů Ae-45 v aerotaxovém oddíle Československých aerolinií, který zajišťoval čs. podnikům a jednotlivcům lety na objednávku.[3]
První instruktoři motorového létání z aeroklubů Brno, Hradec Králové, Nitra, Olomouc, Pardubice a Vrchlabí se na Ae-45 přeškolili v prosinci roku 1955 v Ústřední letecké škole Svazarmu v Kralupech nad Vltavou. Do aeroklubů přišly Ae-45 až v roce 1956 po přeřazení od armády a ČSA.
Létal v tvrdých klimatických podmínkách SSSR a Číny, kam byl dodáván ve velkých sériích. Celkem bylo vyrobeno 590 letounů, z toho 200 ks Ae-45 v Aeru Vysočany, 228 ks Ae-45S a 142 kusů zmodernizovaného Ae-145 v Letu Kunovice.
Verze letounu
[editovat | editovat zdroj]- Aero Ae-45 – základní typ s motory Walter Minor 4-III z produkce Aera Vysočany
- Aero Ae-45S – zdokonalená verze vyráběná v Letu Kunovice
- Aero Ae-145 – úprava verze Ae-45S ve Strojírnách první pětiletky (Let) Kunovice s motory M-332
- K-75 – vojenské označení Aera Ae-45
Specifikace (Ae-45)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Aero_Ae-45._-_Fortepan_104283.jpg/220px-Aero_Ae-45._-_Fortepan_104283.jpg)
Data podle: Němeček[4]
Technické údaje
[editovat | editovat zdroj]- Osádka:
- Rozpětí: 12,25 m
- Délka: 7,54 m
- Výška: 2,3 m
- Nosná plocha: 17,09 m²
- Hmotnost vlastní: 820 kg
- Hmotnost vzletová: 1400 kg
- Pohonná jednotka: 2 × Walter Minor 4-III
- Výkon pohonné jednotky: 2 x 77 kW (105 k)
Výkony
[editovat | editovat zdroj]- Maximální rychlost: 280 km/h
- Cestovní rychlost: 245 km/h
- Výstup na 2000 m: 9 min
- Maximální dolet: 1000 km
- Dostup: 4700 m
Specifikace (Ae-45S)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/86/Let_Aero_Ae-45S_Super_AN1925734.jpg/220px-Let_Aero_Ae-45S_Super_AN1925734.jpg)
Data podle: Němeček[4]
Technické údaje
[editovat | editovat zdroj]- Osádka:
- Rozpětí: 12,25 m
- Délka: 7,54 m
- Výška: 2,3 m
- Nosná plocha: 17,09 m²
- Hmotnost vlastní: 960 kg
- Hmotnost vzletová: 1600 kg
- Pohonná jednotka: 2 × Walter Minor 4-III
- Výkon pohonné jednotky: 2 x 77 kW (105 k)
Výkony
[editovat | editovat zdroj]- Maximální rychlost: 265 km/h
- Cestovní rychlost: 230 km/h
- Výstup na 2000 m: 12 min
- Maximální dolet: 1350 km
- Dostup: 4350 m
Specifikace (Ae-145)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/66/Aero_145_Super_Aero_%28D-GABO%29.jpg/220px-Aero_145_Super_Aero_%28D-GABO%29.jpg)
Data podle: Němeček[4]
Technické údaje
[editovat | editovat zdroj]- Osádka:
- Rozpětí: 12,27 m
- Délka: 7,77 m
- Výška: 2,3 m
- Nosná plocha: 17,09 m²
- Hmotnost vlastní: 960 kg
- Hmotnost vzletová: 1500 kg
- Pohonná jednotka: 2 × Walter M-332
- Výkon pohonné jednotky: 2 x 103 kW
Výkony
[editovat | editovat zdroj]- Maximální rychlost: 282 km/h
- Cestovní rychlost: 250 km/h
- Stoupavost: 5 m/s
- Maximální dolet: 1700 km
- Dostup: 5900 m
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b Aero Ae-45: První československé aerotaxi. Flymag.cz [online]. Dostupné online.
- ↑ Legendární české aerotaxi vznikalo tajně. Místo letadel měli dělat hrnce. iDNES.cz [online]. 2013-10-16. Dostupné online.
- ↑ ČSA čtenářům L+K: Aero Ae-45/Ae-45S. Letectví a kosmonautika. 1995, roč. LXXI, čís. 10.
- ↑ a b c NĚMEČEK, Václav. Dvoumotorová obchodní letadla. 1. vyd. Praha: Nakladatelství dopravy a spojů, 1987. (Atlas letadel).
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- NĚMEČEK, Václav. Československá letadla 2. Praha: Naše vojsko, 1984. 248 s.
- NĚMEČEK, Václav. Dvoumotorová obchodní letadla. 1. vyd. Praha: Nakladatelství dopravy a spojů, 1987. (Atlas letadel).
- ŠOREL, Václav; VELC, Jaroslav. Letadla československých pilotů I. Praha: Albatros, 1979. 430 s.
- ŠOREL, Václav; VELC, Jaroslav. Letadla československých pilotů II. Praha: Albatros, 1982. 246 s.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Aero Ae-45 na Wikimedia Commons
- Kamufláže letounu Aero Ae-45 Archivováno 2. 4. 2015 na Wayback Machine.
- Fotogalerie letounu Aero Ae-45