Vrahovice
Vrahovice (v čuháckém nářečí Brahovice,[3] německy Wrahowitz[4]) jsou severovýchodní místní částí Prostějova v Olomouckém kraji. Žije zde přibližně 3 400[1] obyvatel. Ve Vrahovicích se slévají říčky Romže a Hloučela, které tvoří říčku Valová. Nejvyšším bodem je kóta 266 m, lidově zvaná Vrbatecký kopec či Vrbák.
Vrahovice | |
---|---|
![]() Kostel svatého Bartoloměje | |
Lokalita | |
Charakter | vesnice |
Obec | Prostějov |
Okres | Prostějov |
Kraj | Olomoucký kraj |
Historická země | Morava |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 49°28′51″ s. š., 17°8′54″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 3 372 (2021)[1] |
Katastrální území | Vrahovice (5,8709 km²) |
Nadmořská výška | 220 m n. m. |
PSČ | 798 11 |
Počet domů | 798 (2011)[2] |
![]() ![]() Vrahovice | |
Další údaje | |
Kód části obce | 185230 |
Kód k. ú. | 785237 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ve Vrahovicích se nachází kostel sv. Bartoloměje, dále pošta (PSČ 798 11), základní škola, několik hostinců, železniční zastávka a arboretum.
Název
editovatJméno vesnice bylo původně pojmenováním jejích obyvatel: Vrahovici. Možný původ tohoto obyvatelského pojmenování je dvojí: Pravděpodobnější je, že bylo odvozeno od osobního jména Vrah totožného s obecným vrah, jehož starší význam byl především „nepřítel“. V takovém případě by pojmenování obyvatel znamenalo „Vrahovi lidé“. Vyloučit se nedá ani odvození od starobylého zeměpisného pojmu vrah - „vyvýšenina“ dochovaného v místních jménech Vráž, Vražné apod. Význam obyvatelského jména by pak byl „lidé sídlící na vrahu“.[5][6]
Historie
editovatPrvní písemná zmínka pochází z roku 1337.[7][8] První kostel je zmiňován v roce 1360.[9] Tento kostel v roce 1586 při požáru obce vyhořel.[10] Hned poté byl postaven nový, který byl používán až do roku 1831, kdy byl zbourán a nahrazen novým. Ten dal na vlastní náklad postavit v letech 1831–1836 Jan Josef hrabě Seilern, majitel kralického panství, ke kterému patřily i Vrahovice.[11]
V těsné blízkosti Vrahovic stávala obec Trpenovice (dnešní Trpinky), která byla po roce 1466 připojena k Vrahovicím[12] a dnes tvoří její nedílnou součást. Poblíž Vrahovic stávala i vesnice Rakousky, která je poprvé zmiňována v roce 1356 a zanikla na konci 15. století.[13]
V minulosti patřily Vrahovice několika panským rodům. Posledními majiteli se stali Seilernové, když Jan Bedřich svobodný pán ze Seilernu koupil Vrahovice spolu s Kralicemi na Hané a několika vískami (Kralické panství) v roce 1725 za 117 000 zlatých.[14]
Po zrušení panského zřízení se stal prvním starostou Jan Frébort.[15] Největší rozvoj zažila obec Vrahovice v dobách první republiky a v prvních letech po druhé světové válce, kdy byl starostou Josef Stříž. Tehdy byly postavena silnice do Prostějova a do Vrbátek, postaveny mosty přes Hloučelu a Romži, vysazen obecní sad a vystavěna radnice.[16]
V roce 1925 došlo u Vrahovic k letecké nehodě. Nadporučík Otto Bayer zjistil, že jeho dvouplošník nefunguje a pokusil se nouzově přistát u Vrahovic. Letadlo se zarylo do pole. Pilot nebyl zraněný a letadlo bylo po částech odvezeno do Prostějova.[17][18]
Za druhé světové války odešli tři občané Vrahovic bojovat v RAF: Alois Dvořák,[19] Adolf Podivínský a František Vrbka.[20] Nacisté postavili na Vrbateckém kopci nad Vrahovicemi pozorovatelnu,[21] kterou používali k hlídání železniční trati Prostějov–Olomouc. Po válce byl ve Vrahovicích Okresním národním výborem v Prostějově zřízen internační tábor pro Němce, kteří měli být odsunuti z okresu Prostějov.[22]
Dříve samostatná obec byla v roce 1950 připojena k Prostějovu a v roce 1954 se odtrhla. Roku 1960 se spojila se sousedními Čechůvkami, k Prostějovu byla definitivně připojena roku 1973.[23] V průběhu 90. let 20. století se objevovaly hlasy pro odtržení od Prostějova, k tomu ale nedošlo.[24]
Dne 9. prosince 2004 došlo ve Vrahovicích k železničnímu neštěstí, kdy se vojáci, vracející se z cvičení, srazili s projíždějícím vlakem na železničním přejezdu vedle stanice Vrahovice. Nehoda si vyžádala pět mrtvých, dalších osm lidí bylo zraněno.[25] Vedle místa tragédie byl postaven malý pomník.[26]
Vrahovice místní částí Prostějova
editovatV době nacistické okupace Prostějov tlačil na připojení Vrahovic k Prostějovu. Tehdy si uhájily samostatnost. Další návrhy na připojení Vrahovic byly činěny v letech 1946–1947, ale představitelé obce s tím opět nesouhlasili a nepovažovali to za výhodné. K připojení došlo až po komunistickém převratu, kdy bylo možné rozhodovat shora bez souhlasu obcí. V roce 1950 rozhodl Okresní národní výbor Prostějov o připojení k Prostějovu.[27] V roce 1954 byly Vrahovice rozhodnutím Krajského národního výboru opět osamostatněny.[28] V roce 1973 byly Vrahovice znovu připojeny k Prostějovu. V 90. letech a po roce 2000 sílila nespokojenost obyvatel Vrahovic a sousedních Držovic.[29][30][31] V obou městských částech se projevovala touha po znovuobnovení samostatnosti, byly kritizovány nedostatečné investice, přehlížení ze strany představitelů města a malá možnost ovlivnit dění.[32] Představitelé města naopak argumentovali tím, že do těchto částí se má v budoucnu investovat. V roce 2006 se Držovice po referendu osamostatnily,[33] ve Vrahovicích se referendum nekonalo a v současnosti (2024) zůstávají částí Prostějova.
Poloha a geografie
editovatVrahovice jsou vesnicí podélného typu, ležící ve východní části města Prostějov. Místní část se rozkládá na obou březích říčky Romže. Na západě jsou ohraničeny říčkou Hloučela, která se spolu s Romží ve Vrahovicích stýká ve Valovou. Na řece Hloučele se nachází Pivovarský rybník, ležící blízkosti estakáda Haná. Vrahovice se nacházejí v nadmořské výšce 220 m n. m.,[34] nejvyššího bodu dosahují v kótě 266 m n. m. lidově zvané Vrbatecký kopec či Vrbák.[35] Ze severu jsou Vrahovice lemovány železniční tratí z Prostějova do Olomouce. Asi kilometr na západ od Vrahovic prochází dálnice D46. Obcí vede silnice II/150, která za Čechůvkami pokračuje směrem na Přerov. Směrem z Držovic vstupuje ze severovýchodu cyklostezka číslo 5042, ta za Čechůvkami míří do Kralic na Hané.[36]
Katastr sousedí s katastrálními územími Prostějov na západě, Držovice na Moravě na severozápadě, Dubany na Hané na severovýchodě, Vrbátky na severovýchodě, Štětovice na východě a Čechůvky na jihovýchodě.[35]
Přírodní poměry
editovatPodnebí je mírné kontinentální. Podle Quittovy klasifikace podnebí se celé okolí Vrahovic řadí do oblasti T2.[37] Průměrná teplota je 19–20 °C, průměrná lednová teplota -2 °C. Velmi úrodná půda – černozem, umožňuje intenzivní zemědělské hospodaření. Z nerostného bohatství má význam pouze cihlářská hlína. Kvůli průmyslovým podnikům a dopravě je špatná kvalita ovzduší.[38] V letech 1952–1965 ve Vrahovicích existovala přírodní rezervace Úvozy nad Vrahovicemi.[39]
V letech 2010–2015 bylo vybudováno Spolkem za staré Vrahovice Arboretum Vrahovice. Zaměřuje se na stromy Evropy, Asie a Severní Ameriky.[40][41]
Hospodářství
editovatOd přelomu devatenáctého a dvacátého století došlo k nástupu průmyslu. Prvním významnějším podnikem byla cihelna, která fungovala mezi lety 1901–1963.[42] Během padesátých let dvacátého století se realizovala nucená kolektivizace, v jejímž průběhu vzniklo JZD Vrahovice,[43][44] které funguje dodnes jako ZD Vrahovice. V šedesátých letech 20. století byl na území Vrahovic postaven areál Oděvního průmyslu (OP),[45] který se však při následných změnách hranic katastrálních území dostal na území Prostějova. K roku 2023 působí na území městské části několik průmyslových závodů (například AMF Reece, Bernhardt Fashion, Malotraktory Robot-Tip, AVS – Výherní automaty a jiné).
Doprava
editovatVrahovice jsou napojeny na prostějovskou městskou hromadnou dopravu, kterou provozuje společnost FTL. Do Vrahovic jezdí autobusová linka číslo 5.[46] Vrahovicemi prochází i několik dálkových autobusových linek. Vrahovice jsou napojeny i na vlakovou dopravu. Obcí prochází železniční trať Nezamyslice–Olomouc.[47]
Demografie
editovatStruktura
editovatVývoj počtu obyvatel za celou obec i za její jednotlivé části uvádí tabulka níže, ve které se zobrazuje i příslušnost jednotlivých částí k obci či následné odtržení.[48]
Místní části | 1869 | 1880 | 1890 | 1900 | 1910 | 1921 | 1930 | 1950 | 1961 | 1970 | 1980 | 1991 | 2001 | 2011 | |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Počet obyvatel | část Vrahovice | 767 | 753 | 775 | 955 | 1352 | 1536 | 1760 | 2783 | 2897 | 2571 | 3221 | 3307 | 3402 | 3330 |
Počet domů | část Vrahovice | 116 | 135 | 148 | 159 | 203 | 255 | 319 | 565 | 589 | 585 | 640 | 744 | 753 | 798 |
Školství a kultura
editovatŠkola byla ve Vrahovicích zřízena v roce 1822.[49] V roce 1884 byla postavena současná budova základní školy,[49] která pod názvem Základní škola Prostějov, ul. Vl. Majakovského funguje dodnes. Původně měla budova školy jen přízemí a patro, v roce 1937 byla rozšířena o další patro. V roce 1984 byla postavena druhá budova školy,[50] ta byla ale brzy po svém otevření z hygienických důvodů uzavřena a znovu byla používána od roku 1986. V roce 2002 byla přistavěna nová tělocvična. V roce 2012 byla druhá budova školy zbořena a na jejím místě postavena nová školní budova.[51] Starší budova školy zatím stále čeká na rekonstrukci.[52]
Kromě základní školy zde působí ještě mateřská škola na Smetanově ulici.[53]
V roce 1929 bylo vybudováno koupaliště,[54][55] které v roce 2018 prošlo rozsáhlou rekonstrukcí. Areál disponuje padesátimetrovým bazénem, občerstvením, brouzdalištěm pro děti a převlékárnou.[56][57]
Spolky
editovatNejstaršími spolky ve Vrahovicích byly Čtenářsko-pěvecký spolek Sušil (1871) a Čtenářsko-pěvecký spolek Svatopluk (1875). Největší rozmach zažívaly spolky v době První republiky, kdy v obci působil Sbor dobrovolných hasičů, Sokol, Orel, Odbor Národní jednoty, sportovní klub S. K. Vrahovice, Spolek domkařů a malorolníků Domovina, Místní jednota republikánského dorostu a Odbor pro zájmy venkovských žen.[58][59]
V obci působí sbor dobrovolných hasičů kategorie JPO II. První ustanovující chůze se konala již v roce 1892. Hasičská zbrojnice prošla v roce 2019 rekonstrukcí, kdy bylo vylepšeno zejména zázemí pro výjezdovou techniku. Sbor je mimo jiné vybaven automobilovou cisternovou stříkačkou MAN a dopravním automobilem Ford.[60]
Dále zde působí:
- Sokol – založen 1913[61]; oddíly fotbalový, volejbalový, floorbalový a šachový. Kromě těchto sportů Sokol Vrahovice založil v době první republiky koupaliště, které provozoval až do roku 2018, kdy jej převzala Domovní správa Prostějov[62][63][61]
- Spolek za staré Vrahovice – založen 2003, věnuje se lokální historii, ochraně životního prostředí a propagaci Vrahovic. Vybudoval Arboretum Vrahovice.[64]
- Vrahovická dračí jednotka, z. s.[65] – založena 2013. Jedná se o sportovní tým dračích lodí, který má dva oddíly – Vrahovická sací jednotka a Vrahovická sací jednotka Women.
- Naše Vrahovice, z. s.[66] – založen 2015, hlavní náplní spolku je hájit zájmy Vrahovic
- Street Workout Vrahovice, z.s.[67] – založen 2019
Mimo tyto oficiálně zaregistrované spolky v obci působí ještě jeden další, který nemá právní subjektivitu: rybářské sdružení „Nemary“, jehož název vznikl jako akronym za NEbereme MAlé RYby.[61]
Památky
editovat- Kostel svatého Bartoloměje z let 1831–1837 se zvony z roku 1586[68]
- Římskokatolická fara[69]
- Kříž před kostelem[70]
- Barokní kříž za kostelem[71]
- Kříž na hřbitově[72]
- Kříž na Vrahovické ulici[73]
- Pomník obětem první světové války[26]
- Vila nadučitele Kyselého[74]
- Socha sv. Floriána[75]
- Pieta na rohu Smetanovy ulice[76]
- Socha sv. Jana Nepomuckého u kostela[77]
- Boží muka v polích pod vrbami
- Kříž v trati k Zápovědi[78] – přesunutý do Trpinek na ulici Jaselská
- Cihelna z roku 1901[42]
- Pamětní desky čs. legionářům a vojákům z druhé světové války – na budově ZŠ Majakovského[26]
- Pomník obětem dopravní nehody – u železničního přejezdu[26]
V obci stával ještě památník scelování z konce 20. let 20. století a socha sv. Jana Sarkandera z 18. století.[79]
Památné stromy
editovatVe Vrahovicích se nacházejí dva státem chráněné památné stromy:
- Lípa u Sarkandera – v pásu zeleně lidově nazývaném U Sarkandera, protože na tomto místě stávala socha sv. Jana Sarkandera[80]
- Střížova lípa – u křížení ulic Sokolovská a Kyjevská, je pojmenována po starostovi Vrahovic Josefu Střížovi, který bydlel poblíž a pod touto lípou rád sedával a kouřil fajfku[80]
Rodáci
editovat- Jan Effenberg (1832–1908), sbormistr
- Arnošt Faltýnek (1906–1991), herec
- Jiří Frébort (1807–1883), poslanec „revolučního“ Moravského zemského sněmu v roce 1848[81]
- Josef Nedělník (1850–1931),[82] stavitel, společně s Rudolfem Konečným (1856–1928) vedl prostějovskou stavební firmu Konečný & Nedělník
- Eduard Peck (1857–1931), učitel a vlastivědný pracovník
- Adolf Podivínský (1916–1942), palubní střelec na bombardérech 311. československé bombardovací perutě RAF.[83]
- Josef Šimoník (1941–2006), chemik specializující se na polymery
- Jan Šverdík (1938–2004), starosta Prostějova v letech 1994–1998
- Miloš Marek (* 1939), chemik
- Bedřich Tylšar (* 1939), světoznámý hráč na lesní roh
- Zdeněk Tylšar (1945–2016), světoznámý hráč na lesní roh
- Rostislav Václavíček (1946–2022), fotbalista, mistr čs. ligy a olympijský vítěz
- Miloš Vymazal (* 1943), oční lékař a vysokoškolský pedagog
Ve Vrahovicích žili a pracovali
editovat- Bohumír Josef Hynek Bilovský (1659–1725), spisovatel a homiletik, v letech 1701–1702 administrátor vrahovické farnosti[84]
- Alois Dvořák (1916–1941), válečný stíhací pilot, člen 310. československé stíhací peruti RAF.
- Eva Hacurová (* 1993), herečka
P. Josef Střída - Zdeněk Hajský (1926–2012), fotbalista, začínal jako mládežnický hráč za SK Vrahovice
- František Kopečný (1909–1990), lingvista, zabývající se etymologií a dialektologií
- Bořivoj Karel Kyselý (1875–1960), římskokatolický kněz, vysvěcen 1898, vysoko- a středoškolský pedagog, v letech 1935–1960 v důchodu vypomáhal při duchovní správě ve farnosti
- František Antonín Nedoman (1690–1765), katolický kněz, teolog a překladatel, v letech 1716–1720 vrahovický farář.[85]
- Václav Otáhal (1908–1942) – katolický kněz, rodák z Horní Moštěnice, kaplanem ve Vrahovicích v letech 1933–1935. Zatčen nacisty v Drahotuších 1. září 1939 v rámci Akce Albrecht I. Zemřel v koncentračním táboře Dachau 1. prosince 1942 na následky flegmóny.[86] Jeho jméno je uvedeno v seznamu českých katolických kněží a řeholníků perzekvovaných nacistickým režimem.
- Josef Střída (1909–1998), římskokatolický kněz,[87] rodák z Vojnic, vysvěcen roku 1934. V letech 1950–1952 vězněn komunisty, v letech 1955 až 1997 duchovní správce farnosti.
- František Vrbka (1924–1943), účastník západního zahraničního odboje, člen Operace Bronse.
Odraz v kultuře
editovat- Jiří Bigas vydal knihu Vrahovice 119, která se odehrává v Sudetech.[88] Název obce Vrahovice si vzal jako inspiraci.
- Vrahovice jsou jako název obce zmiňovány i v románu Jana Procházky Přestřelka.[89]
- V roce 2015 začal podle scénáře Luboše Baláka vznikat komediální rozhlasový pořad na pokračování Dvojdomek ve Vrahovicích.[90]
- V roce 2022 vyšel první díl Dvojdomku ve Vrahovicích i v knižní podobě.[91]
Galerie
editovat-
Římskokatolická fara
-
Obecní hřbitov
-
Železniční zastávka
-
Fotbalové hřiště
-
Bývalá radnice
-
Dům nadučitele Kyselého
-
Jedna z budov základní školy
-
Bývalý Svazarm, dnes objekt MV ČR
Odkazy
editovatReference
editovat- ↑ a b Český statistický úřad: Výsledky sčítání 2021 – otevřená data. Dostupné online. [cit. 2022-11-01].
- ↑ Historický lexikon obcí České republiky – 1869–2011. Český statistický úřad. 21. prosince 2015. Dostupné online.
- ↑ HOSÁK, Ladislav; ŠRÁMEK, Rudolf. Místní jména na Moravě a ve Slezsku. Díl II. Praha: Academia, 1980. 964 s. Dostupné online. Heslo Vrahovice, s. 740.
- ↑ Special-Orts-Repertorium von Mähren. Wien: [s.n.], 1885. S. 120.
- ↑ KOPEČNÝ, František. Jména obcí a osad prostějovského okresu. Prostějov: Muzeum Prostějovska, 1985. S. 47–48.
- ↑ HOSÁK, Ladislav; ŠRÁMEK, Rudolf. Místní jména na Moravě a ve Slezsku. 2, M–Ž.. Praha: [s.n.], 1980. S. 740–741.
- ↑ Prostějov. Dějiny města 1.. Prostějov: [s.n.], 2000. 279 s. S. 259.
- ↑ Codex diplomaticus et epistolaris Moraviae. Příprava vydání Bretholz, Bertold. Svazek XV. Brünn: [s.n.], 1903. S. 36–37.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. [s.l.]: [s.n.], 2015. S. 17.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno: [s.n.], 2015. S. 26.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. [s.l.]: [s.n.], 2015. S. 36–37.
- ↑ Prostějov. Dějiny města 1.. Prostějov: [s.n.], 2000. 279 s. S. 260.
- ↑ JANOUŠEK, Vojtěch. Vlastivěda moravská: II.: Místopis Moravy. Čís. 60, Dějiny Prostějova. Prostějovský okres. Brno: [s.n.], 1938. S. 147–149.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno: [s.n.], 2015. S. 31.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno: [s.n.], 2015. S. 36.
- ↑ HÁJEK, Martin. Vrahovice v moderní době. Dějiny obce v letech 1885–1973. Vrahovice: [s.n.], 2019. S. 52–57.
- ↑ Nehoda vojenského letadla. Pozor. 1925, roč. 32, čís. 44, s. 5.
- ↑ Z Vrahovic. Hanácké listy. 1925, roč. 6, čís. 23, s. 2.
- ↑ Alois Dvořák – Letci Plumlov z. s.
- ↑ Prostějov. Dějiny města 1.. Prostějov: [s.n.], 2000. 279 s. S. 265.
- ↑ HÁJEK, Martin. Vrahovice v moderní době. Dějiny obce v letech 1885–1973. Vrahovice: [s.n.], 2019. S. 82.
- ↑ POŘÍZKOVÁ, Hana. Odsun Němců z Prostějovska. Brno: [s.n.], 2010. Dostupné online.
- ↑ ODLOŽIL, Pavel; ODLOŽILOVÁ, Milena. Vrahovice. Přírodní poměry, historie a současnost. Vrahovice: [s.n.], 1993. 69 s. S. 67.
- ↑ HÁJEK, Martin. Vrahovice v moderní době. Dějiny obce v letech 1885–1973. Vrahovice: [s.n.], 2019. S. 138–139.
- ↑ Při srážce s rychlíkem zemřelo pět vojáků. iDnes.cz [online]. 2004-12-09 [cit. 2016-11-10]. Dostupné online.
- ↑ a b c d Spolek pro vojenská pietní místa: Vrahovice [online]. [cit. 2024-07-08]. Dostupné online.
- ↑ Prostějov. Dějiny města 2.. Prostějov: [s.n.], 1999. 263 s. S. 158.
- ↑ Prostějov. Dějiny města 2.. Prostějov: [s.n.], 1999. 263 s. S. 164.
- ↑ Vrahovičtí se chtějí oddělit od Prostějova. Prostějovský týden. 26. 3. 1997.
- ↑ -ok-. Lidé z okrajových částí naříkají na nezájem města. Prostějovský týden. 1999, roč. 9, čís. 8, s. 3.
- ↑ DOLEŽALOVÁ, Marie. Proč zanikají Vrahovice?. Prostějovský týden. 1999, roč. 9, čís. 37, s. 6.
- ↑ HÁJEK, Martin. Budou i Vrahovice samostatné?. Prostějovský večerník. 2009, roč. 13, čís. 9, s. 4.
- ↑ JURČOVÁ, Petra. Obyvatelé Držovic si zvolili samostatnost. iDnes.cz. 2004. Dostupné online.
- ↑ ODLOŽIL, Pavel; ODLOŽILOVÁ, Milena. Vrahovice. Přírodní poměry, historie a současnost. Vrahovice: [s.n.], 1993. 69 s. S. 5.
- ↑ a b Geoprohlížeč: Základní topografická mapa ČR 1 : 25 000 [online]. Zeměměřický úřad [cit. 2024-07-08]. Dostupné online.
- ↑ Cyklotrasa č. 5042 Prostějov - Přerov - CYKLOTRASY.cz. cyklotrasy.cz [online]. [cit. 2020-03-27]. Dostupné online.
- ↑ QUITT, Evžen. Klimatické oblasti Československa = Climatic regions of Czechoslovakia. Brno: [s.n.], 1971. S. 15.
- ↑ ODLOŽIL, Pavel; ODLOŽILOVÁ, Milena. Vrahovice. Přírodní poměry, historie a současnost. Vrahovice: [s.n.], 1993. 69 s. S. 5–11.
- ↑ HÁJEK, Martin. Vrahovice v moderní době. Dějiny obce v letech 1885–1973. Vrahovice: [s.n.], 2019. S. 114.
- ↑ SEKANINA, David. Vrahovičtí ukážou své arboretum. Prostějovské plátky [online]. 2015-06-11 [cit. 2015-06-14]. Dostupné online.
- ↑ MASAŘÍKOVÁ, Hana. Ve Vrahovicích slavnostně otevřeli arboretum. Prostějovský deník [online]. 2015-06-13 [cit. 2015-06-14]. Dostupné online.
- ↑ a b Industriální topografie. Olomoucký kraj. Praha: [s.n.], 2013. 306 s. ISBN 978-80-01-05230-3. S. 155.
- ↑ HÁJEK, Martin. Vrahovice v moderní době. Dějiny obce v letech 1885–1973. Vrahovice: [s.n.], 2019. S. 111–114.
- ↑ VYSLOUŽILOVÁ, Martina. Dějiny obce Vrahovice. Olomouc: [s.n.], 1997. S. 50–52.
- ↑ VYSLOUŽILOVÁ, Martina. Dějiny obce Vrahovice. Olomouc: [s.n.], 1997. S. 53.
- ↑ MHD v Prostějově, linka č. 5
- ↑ Popis trati 301 Nezamyslice - Olomouc - Česká republika [online]. [cit. 2020-02-06]. Dostupné online.
- ↑ Vrahovice [online]. Praha: Český statistický úřad, 2015-12-21 [cit. 2017-01-29]. Dostupné online.
- ↑ a b ODLOŽIL, Pavel; ODLOŽILOVÁ, Milena. Vrahovice. Přírodní poměry, historie a současnost. Vrahovice: [s.n.], 1993. 69 s. S. 49.
- ↑ VYSLOUŽILOVÁ, Martina. Dějiny obce Vrahovice. Olomouc: [s.n.], 1997. S. 61.
- ↑ Základní škola ve Vrahovicích prošla rekonstrukcí. Prostějovské novinky [online]. 2013-02-01 [cit. 2020-02-06]. Dostupné online.
- ↑ Stav k roku 2020.
- ↑ Mateřská škola Prostějov, Smetanova ul. 24, příspěvková organizace [online]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2012-01-17.
- ↑ HÁJEK, Martin. Vrahovice v moderní době. Dějiny obce v letech 1885–1973. Vrahovice: [s.n.], 2019. S. 69–70.
- ↑ Říční lázně ve Vrahovicích. Rozvaha. 1929, čís. 30, s. 2.
- ↑ ŠVERDÍK, Michal. Prostějov už má opět venkovní padesátimetrový bazén, otevřel na dva týdny. iDNES.cz [online]. MAFRA, 2018-08-18 [cit. 2024-07-08]. Dostupné online.
- ↑ SOBECKÝ, Michal. Rekonstrukce vrahovického koupaliště finišuje. Kdy otevře?. PROSTĚJOVSKÝ deník.cz [online]. VLTAVA LABE MEDIA, 2018-08-06 [cit. 2024-08-08]. Dostupné online.
- ↑ JANOUŠEK, Vojtěch. Vlastivěda moravská: II.: Místopis Moravy. Čís. 60, Dějiny Prostějova. Prostějovský okres. Brno: [s.n.], 1938. S. 252.
- ↑ Československý sborník a almanach. Politický okres Prostějov. Olomouc: [s.n.], 1932. S. 81–82.
- ↑ KADLEC, Michal. Hasiči z Vrahovic slavili 130. výročí svého vzniku. VecernikPV.cz [online]. Prostějovský Večerník (Haná Press s.r.o.), 2022-07-06 [cit. 2024-07-08]. Dostupné online.
- ↑ a b c HÁJEK, Martin. Spolky [online]. Rev. 2015-10-03 [cit. 2020-02-02]. Dostupné online.
- ↑ Koupaliště Vrahovice. Domovní správa Prostějov s. r. o. [online]. Dostupné online.
- ↑ HÁJEK, Lukáš. Koupaliště Vrahovice [online]. Dostupné online.
- ↑ Hana Bartková. Spolek za staré Vrahovice si připomněl deset let své činnosti. Střední Morava. 2014, roč. 20, čís. 37, s. 148.
- ↑ Vrahovická dračí jednotka, z. s., L 17960 vedená u Krajského soudu v Brně
- ↑ Naše Vrahovice z.s., L 20860 vedená u Krajského soudu v Brně
- ↑ Street Workout Vrahovice z.s., L 25904 vedená u Krajského soudu v Brně
- ↑ WOLNY, Gregor. Kirchliche Topographie von Mähren meist nach Urkunden und Handschriften. Abtheilung 1: Olmüzer Erzdiöcese: Band 1.. Brno: [s.n.], 1855. Dostupné online. S. 405.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. [s.l.]: [s.n.], 2015. S. 80–81.
- ↑ Tamtéž, s. 81–82.
- ↑ Tamtéž, s. 83.
- ↑ Tamtéž, s. 85–86.
- ↑ Tamtéž, s. 86.
- ↑ Dům nadučitele Kyselého. Vrahovice.eu
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno: [s.n.], 2015. S. 84.
- ↑ Tamtéž, s. 84.
- ↑ Tamtéž, s. 82–83.
- ↑ JANOUŠEK, Vojtěch. Vlastivěda moravská: II.: Místopis Moravy. Čís. 60, Dějiny Prostějova. Prostějovský okres. Brno: [s.n.], 1938. S. 259.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno: [s.n.], 2015. S. 84–85.
- ↑ a b MASAŘÍKOVÁ, Hana. Historii Vrahovic připomínají dvě stoleté památné lípy. Prostějovský deník [online]. 2015-01-13 [cit. 2016-01-20]. Dostupné online.
- ↑ BARTKOVÁ, Hana. Revoluční poslanec Jiří Frébort (1807–1883). Střední Morava. 2007, roč. 13, čís. 25, s. 130–132.
- ↑ STARÝ, František. Městský hřbitov v Prostějově. Prostějov: [s.n.], 1931. S. 43.
- ↑ PODIVÍNSKÝ Adolf. Pomníky letců [online]. [cit. 2024-02-23]. Dostupné online.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno: [s.n.], 2015. S. 93.
- ↑ KAVIČKA, Karel A. Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno: [s.n.], 2015. S. 94.
- ↑ VÉVODA, Martin. Faráři z Drahotuš [online]. Drahotuše: 2010 [cit. 2023-04-09]. Dostupné online.
- ↑ MAREK, Jiří. Knižní okénko: Nová publikace o Josefu Střídovi. prostejovsky.denik.cz [online]. 2020-12-27 [cit. 2021-0226]. Dostupné online.
- ↑ Vrahovice 119. www.databazeknih.cz [online]. [cit. 2022-11-20]. Dostupné online.
- ↑ PROCHÁZKA, Jan. Přestřelka. Praha: [s.n.], 1964. S. 17.
- ↑ JURÁČKOVÁ, Lucie. Seznamte se s obyvateli Dvojdomku ve Vrahovicích: Tereza Bebarová, David Matásek, Oldřich Vlach a Luboš Veselý. Dvojka Rozhlas [online]. 2. říjen 2015 [cit. 2022-11-20]. Dostupné online.
- ↑ Dvojdomek ve Vrahovicích - První díl: Střídavě oblačno. www.databazeknih.cz [online]. [cit. 2022-11-20]. Dostupné online.
Literatura
editovat- Československý sborník a almanach. Politický okres Prostějov. Olomouc 1932, s. 79–82.
- FAKTOR, František: Popis okresního hejtmanství prostějovského. Praha 1898, s. 109–112.
- FOJTÍK, Pavel: Slovanské pohřebiště u Vrahovic na Prostějovsku. Zpravodaj Muzea Prostějovska v Prostějově, č. 1–2, 2002, s. 80–83.
- HÁJEK, Martin: Vrahovice v moderní době. Dějiny obce v letech 1885–1973. Vrahovice 2019.
- Historický místopis Moravy a Slezska 1848–1960. Svazek 5. Ostrava 1976, s. 71–72.
- HOSÁK, Ladislav: Historický místopis země Moravskoslezské. Vyd. 2. Praha 2004, s. 499–500.
- HOSÁK, Ladislav – ŠRÁMEK, Rudolf: Místní jména na Moravě a ve Slezsku II. M–Ž. Praha 1980, s. 740–741.
- CHYTIL, Alois: Chytilův úplný adresář Československé republiky. Sv. I. Morava a Slezsko. Část I. Morava. Praha 1924, s. 1402.
- JANOUŠEK, Vojtěch: Vlastivěda moravská. Prostějovský okres. Brno 1938, s. 251–260.
- KAVIČKA, Karel A.: Farní kostel sv. Bartoloměje v Prostějově-Vrahovicích. Brno 2015.
- MAREK, Pavel – Marek, Václav: Dělník na vinici páně. Životní příběh kněze Josefa Střídy, faráře ve Vrahovicích a čestného kanovníka. Praha 2020.
- MAREK, Václav – MAREK, Pavel: "Služebníci užiteční." Medailony duchovních pochovaných ve Vrahovicích. Praha 2020.
- MAREK, Václav – MAREK, Pavel: "Služebníci užiteční." Medailony duchovních pochovaných ve Vrahovicích. 2. upravené a rozšířené vydání. Praha 2022.
- ODLOŽIL, Pavel – ODLOŽILOVÁ, Milena: Vrahovice. Přírodní poměry, historie a současnost. Vrahovice 1993.
- Prostějov. Dějiny města I. Prostějov 2000, s. 259–266.
- PŘÍVAL, Vojtěch a red.: Prostějovsko za války. Vzpomínky a dokumenty z let 1939–1945. Prostějov 1948, s. 164–167.
- SCHWOY, Franz Joseph: Topographie vom Markgrafthum Mähren. Band 1: Olmützer Kreis. Wien 1793, s. 503–504.
- ŠÍNOVÁ, Dominika – VINCENC, Tomáš: Architektura Oděvního podniku Prostějov. Od projektu k demolici. Prostějov 2019.
- VYSLOUŽILOVÁ, Martina: Dějiny obce Vrahovice. Magisterská práce, Pedagogická fakulta Univerzity Palackého. Olomouc 1997.
- WOLNY, Gregor: Kirchliche Topographie von Mähren meist nach Urkunden und Handschriften. Abtheilung 1: Olmüzer Erzdiöcese: Band 1. Brno 1855, s. 405–408.
- WOLNY, Gregor: Die Markgraftschaft Mähren, topographisch, statistisch und historisch geschildert. V. Band. Olmützer Kreis. Brno 1839, s. 536–537.
Související články
editovat- Čechůvky
- Kostel sv. Bartoloměje (Vrahovice)
- Římskokatolická farnost Prostějov–Vrahovice
- ZŠ Prostějov, ul. Vl. Majakovského
- OP Prostějov Profashion
- Železniční stanice Vrahovice
- Spolek za staré Vrahovice
- Arboretum Vrahovice
- Lípa u Sarkandera
- Střížova lípa
Externí odkazy
editovat- Obrázky, zvuky či videa k tématu Vrahovice na Wikimedia Commons
- Neoficiální stránky o Vrahovicích
- Katastrální mapa katastru Vrahovice na webu ČÚZK
- Interaktivní mapa Vrahovic
- Fotografie Vrahovic na neoficiální stránce obce
- Fotografie Vrahovic na webu Flickr.com