rostigueren
Català
[modifica]Verb
[modifica]rostigueren
- (col·loquial balear) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) del passat simple de rostir.
- (col·loquial valencià) Tercera persona del plural (ells, elles, vostès) de l'imperfet de subjuntiu del verb rostir.
Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: ros·ti·gue·ren (4)
- Anagrames: interrogues, interrogués, sortigueren