progenitor
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: central /pɾu.ʒə.niˈto/ balear /pɾo.ʒə.niˈto/, /pɾu.ʒə.niˈto/ Occidental: nord-occidental /pɾo.ʒe.niˈto/, valencià /pɾo.d͡ʒe.niˈtoɾ/
- Rimes: -o(ɾ)
- Etimologia: Del llatí progenitor, segle XIX.
Nom
[modifica]progenitor m. (plural progenitors, femení progenitora)
- Aquell de qui hom és fill.
- Qualsevol avantpassat directe.
Traduccions
[modifica]Traduccions
- Castellà: progenitor (es)
- Gallec: proxenitor (gl)
- Japonès: 両親 (ja)
- Portuguès: progenitor (pt)
Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: pro·ge·ni·tor (4)
Vegeu també
[modifica]Castellà
[modifica]- Pronúncia(i):
- Peninsular: septentrional /pɾo.xe.niˈtoɾ/, meridional /pɾo.he.niˈtoɾ/
- Americà: alt /pɾo.x(e).niˈtoɾ/, baix /pɾo.he.niˈtoɾ/, austral /pɾo.xe.niˈtoɾ/
- Rimes: -oɾ
- Etimologia: Del llatí progenitor.
Nom
[modifica]progenitor m. (plural progenitores, femení progenitora)
Vegeu també
[modifica]- Per a més informació vegeu l'entrada al Diccionario de la lengua española (23a edició, Madrid: 2014) sobre progenitor