deutor
Català
[modifica]- Pronúncia(i):
Oriental: /dəwˈto/ Occidental: nord-occidental /dewˈto/, valencià /dewˈtoɾ/
Adjectiu
[modifica]deutor m. (femení deutora, plural masculí deutors, plural femení deutores)
- (especialment dret, economia) Que deu, que té un deute.
- «Com tots dos han estat interpretats per Picasso, em sento molt deutora dels dos i sóc incapaç de triar. Formen part dels grups d’artistes que defineixen la seva època i a tots els que els han seguit, són mestres i referències.» (Abdon Vilà, Martí Rossell, «Entrevista a Maite Ocaña», L'Universitari, Universitat Pompeu Fabra, feb. 2022)
Sinònims
[modifica]Compostos i expressions
[modifica]Traduccions
[modifica]Nom
[modifica]deutor m. (plural deutors, femení deutora)
Sinònims
[modifica]Traduccions
[modifica]Notes
[modifica]A més del plural regular deutors, ha tingut ús informalment la forma plural deutosos.
Miscel·lània
[modifica]- Síl·labes: deu·tor (2)
- Heterograma de 6 lletres (deortu)