Yan Fu
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 8 gener 1854 ![]() Fuzhou (RP Xina) ![]() |
Mort | 27 octubre 1921 ![]() Fuzhou (RP Xina) ![]() |
Sepultura | Tomb of Yan Fu (en) ![]() ![]() |
Residència | Former Residence of Yan Fu (en) ![]() ![]() |
Grup ètnic | Xinesos han ![]() |
Formació | Royal Naval College ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Filosofia ![]() |
Ocupació | traductor, escriptor, sociòleg ![]() |
Ocupador | Universitat de Pequín Universitat Fudan ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Família | |
Cònjuge | Wang Shi Zhu Shi Jiang Shi ![]() |
Fills | Yan Qu ( ![]() Yan Bin ( ![]() Yan Qiu ( ![]() Yan Long ( ![]() Yan Dian ( ![]() Yan Huan ( ![]() Yan Xuan ( ![]() Yan Hu ( ![]() Yan Xu ( ![]() ![]() |
![]() ![]() |
Yan Fu (Fuzhou, 8 de gener de 1854 - Fuzhou, 27 d'octubre de 1921), 严复 en xinès simplificat; 嚴復 en xinès tradicional; Yán Fù en pinyin- també conegut com a Ji Dao - 幾道, fou un pensador, filòsof, sociòleg, traductor, poeta i cal·lígraf que va viure durant els darrers anys de la dinastia Qing i els inicis de la República de la Xina. Yan va ser un dels intel·lectuals, igual que Kang Youwei o Liang Qichao , que, davant l'endarreriment i la debilitat de la Xina , va fomentar la modernització del seu país Les seves opinions són fruit de la influència de les idees occidentals i de la tradició confuciana i els clàssics xinesos. Afirmava que la superioritat de les potències europees es devien més a les seves idees i institucions més que a la tecnologia i l'armament. El 1867 ingressà a l'Escola Naval de Fuzhou i deu anys més tard va anar a Londres a estudiar a “The Royal Naval College, De tornada al seu país, es dedicà a la docència en centres de nàutica. El 1895, després de la guerra amb el Japó, publicà una sèrie d'articles analitzant el fracàs de la Xina i fent una crida per iniciar reformes. Va traduir al xinès obres de diferents autors: Thomas Henry Huxley, Adam Smith, Herbert Spencer i John Stuart Mill, donant a conèixer el liberalisme econòmic i el darwinisme social.[1][2] Va entrevistar-se, el 1904, a Londres, amb Sun Yat-sen (el llibre de Marie-Claire Bergère indica el 1905), per tractar dels canvis que necessitava la Xina. Va exercir la docència en centres universitaris del seu país.[3] En els darrers anys de la seva vida el seu pensament va anar evolucionant cap a una postura més conservadora
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/StatueYanFu.jpg/220px-StatueYanFu.jpg)
Referències
[modifica]- ↑ Ramírez Ruiz, Raúl. Historia de China contemporánea : de las guerras del opio a nuestros días. Madrid: Síntesis, D.L. 2018. ISBN 978-84-9171-211-4.
- ↑ Pimpaneau, Jacques. Chine, histoire de la littérature. Arles: Éditions Philippe Picquier, DL 2016, ©2016. ISBN 978-2-8097-1210-0.
- ↑ «Yanfu Foundation | Yan Fu Foundation UK» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2021].
Bibliografia
[modifica]- Pankaj Mishra. De las ruinas de los imperios. La rebelión contra Occidente y la metamorfosis de Asia de Círculo de Lectores. Pàgs. 24,62, 230-231, 278, 323, 366 i 383 (castellà).
- Laureano Ramírez. La triple dificultad de Yan Fu de Quaderns: Revista de traducció, ISSN 1138-5790, Nº 1, 1998, págs. 117-120 (castellà).
- Elsie Kit-ying Chan, Translation as metaphor: Yan Fu and his translation principles de .PhD thesis, University of Warwick.2003. (anglès).