Xavier Bosch i Sancho
![]() Signant llibres a la Diada de Sant Jordi de 2015 (2015) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 juliol 1967 ![]() Barcelona ![]() |
Director Avui | |
2007 – 2008 ← Vicent Sanchis i Llàcer – Toni Cruanyes i Plana → ![]() | |
Dades personals | |
Nacionalitat | Catalunya |
Formació professional | Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona |
Formació | Universitat Autònoma de Barcelona ![]() |
Activitat | |
Ocupació | periodista, productor de televisió, escriptor, director de documentals ![]() |
Mitjans | TV3, Ara, Rac1, Catalunya Ràdio |
Membre de | |
Família | |
Cònjuge | Mònica Planas ![]() |
Premis
| |
Lloc web | cafebaviera.cat ![]() |
![]() ![]() |
Xavier Bosch i Sancho (Barcelona, 21 de juliol de 1967) és un periodista i escriptor català.[1] Va ser el creador, amb Antoni Bassas, de l'espai humorístic de Catalunya Ràdio Alguna pregunta més?, pel qual va rebre un premi Ondas. Especialitzat en periodisme esportiu, va treballar a La Vanguardia, TV3, RAC 1 i va dirigir l'Avui (2007 – 2008). El 2010 va ser un dels impulsors de l'Ara.
Pel que fa a la seva trajectòria com a novel·lista, destaca la trilogia protagonitzada pel periodista Dani Santana i formada per Se sabrà tot —guanyadora del premi Sant Jordi de 2009—, Homes d'honor (2012) i Eufòria (2014), i Algú com tu (2015), guanyadora del Premi Ramon Llull 2015. El 2017 va publicar Nosaltres dos que fou el llibre més venut en català (i en termes absoluts) de la diada de Sant Jordi d'aquell any.[2] Va repetir la fita el Sant Jordi de 2021 amb la seva darrera publicació La dona de la seva vida.[3] Està casat amb la periodista Mònica Planas, amb qui té una filla. Des d'octube de 2021 és membre de l'Institut d'Estudis Catalans.[4]
Inicis
[modifica]Nascut a Barcelona el 21 de juliol de 1967, el pare i l'avi per part paterna eren oriünds de Guixers (Vall de Lord).[5]
Trajectòria professional
[modifica]Llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona,[6] ha desenvolupat la seva activitat en diversos mitjans de comunicació de ràdio, televisió i premsa. És autor de diversos llibres, i guanyador, entre altres, d'un premi Ondas. Tres de les seves novel·les han estat els llibres més venuts a Catalunya els anys 2010, 2015 i 2017.
Ràdio
[modifica]Va ser creador i realitzador, conjuntament amb Antoni Bassas, de l'espai humorístic de Catalunya Ràdio Alguna pregunta més? de 1994 a 1997, pel qual va rebre un premi Ondas. A més, també va estar vinculat en aquesta emissora amb un altre espai, Crítica de l'Opinió Publicada, que presentava amb Quim Monzó.
El 2 de maig del 2000 entra a formar part de RAC 1, una nova ràdio, privada i en català, dirigint el programa esportiu Primer toc. El juliol d'aquell any, assumeix el càrrec de cap de programació d'aquesta emissora,[7] i al setembre inicia la primera temporada d'un altre programa esportiu, aquesta vegada nocturn i de clar color blaugrana, amb el nom de Cafè Baviera; així com les retransmissions dels partits del FC Barcelona a El Barça juga a Rac1. S'ocuparà d'ambdós espais fins a la fi de 2004, moment en el qual passarà a dirigir i presentar el magazín matinal El món a RAC 1, en la seva tercera temporada, amb una notable i creixent audiència. A l'abril del 2007 El món a RAC 1 rep el Premi Ràdio Associació de Catalunya, en la categoria de Millor Programa de Ràdio. Els motius del premi, segons el jurat, són «per haver aconseguit en un període molt curt, fer-se un lloc important en les preferències de l'audiència. Un programa que en la franja horària de màxima competència, destaca pel seu rigor, bon humor, i pel treball i cohesió de tot un equip de producció, realització i presentació».[6]
Xavier Bosch per motius personals va deixar la ràdio al final de la temporada 2006 – 2007, el 20 de juliol, donant pas a Jordi Basté al capdavant del programa El món a RAC 1.[8] Des de llavors, ha col·laborat en alguns programes radiofònics, El suplement de Catalunya Ràdio.[9]
Televisió
[modifica]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/Irene_Rigau_i_Oliver.jpg/220px-Irene_Rigau_i_Oliver.jpg)
Durant la temporada 1993 – 1994 fou director del programa Un tomb per la vida, de TV3,[6] on un personatge conegut reflexionava amb Joaquim Maria Puyal sobre els seus records biogràfics i temes que haguessin tingut per ell una especial significació. El 1999 va ser el guionista i director del programa dedicat al centenari del Barça Aquest any, cent!,[6] de TV3, al costat dels periodistes Antoni Bassas i Eduard Boet.
Des del 2009 fins al 2013 va presentar i dirigir el programa Àgora, de TV3.[10] Amb motiu de les eleccions al Parlament de Catalunya de 2012 va entrevistar els candidats dels partits polítics amb representació parlamentària. Va reemplaçar Mònica Terribas[11] en les entrevistes de TV3 als presidents de la Generalitat, José Montilla i Artur Mas.
Premsa
[modifica]Entre 1991 i 1992 va ser corresponsal de La Vanguardia a Estrasburg i agregat de premsa del Consell d'Europa.[7] Des del 2000 realitza la contraportada dels dimecres del diari El Mundo Deportivo.[6] Des del novembre de 2007 fins al desembre de 2008 dirigí el diari Avui, en substitució de Vicent Sanchis.[12] El 2010 fou un dels impulsors del diari Ara, rotatiu on publica una columna i és membre del consell editorial.[6]
Llibres publicats
[modifica]Narrativa breu
[modifica]- Jo, el simolses (La Magrana, 1992)
- Vicis domèstics (La Magrana, 1998)
Novel·la
[modifica]- La màgia dels reis (Columna - La Galera, 1994)
- Se sabrà tot (Proa, 2009)
- Homes d'honor (Proa, 2012)[13]
- Eufòria (Proa, 2014)
- Algú com tu (Planeta, 2015)
- Nosaltres dos (Columna, 2017)[14]
- Paraules que tu entendràs (Columna, 2019)[15]
- La dona de la seva vida (Columna, 2021)
- 32 de març (Univers, 2023)[16]
Teatre
[modifica]- El culékulé (La Magrana, 1996) (amb la seva corresponent representació al Teatre Arnau —més de 100 actuacions— de la mà de la Companyia Focus).
Premis
[modifica]- Premi Ondas 1997 per l'espai d'humor Alguna pregunta més?
- Premi Mundo Deportivo de periodisme 1999, pel programa Aquest any, cent!.
- Premio Premi APEI-Catalunya (en la seva sisena edició) per la seva tasca com cap de programació de RAC 1 i conductor del magazín matinal El món a RAC 1.
- Premi Ràdio Associació de Catalunya 2007, en la categoria de Millor Programa de Ràdio per El món a RAC 1.
- Premi Sant Jordi per la novel·la Se sabrà tot.[17]
- Premi Ramon Llull 2015 per la novel·la Algú com tu.[18]
- Premi Quim Regàs de periodisme per la seva trajectòria professional, 2017.
Referències
[modifica]- ↑ Xavier Bosch i Sancho al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
- ↑ Alós, Ernest «Sorpresa en la llista dels més venuts de Sant Jordi: Espinosa supera Rahola». El Periódico, 25-04-2017.
- ↑ 324cat. «Xavier Bosch, Oriol Mitjà i María Dueñas, els més venuts d'un Sant Jordi "mig normal"», 23-04-2021. [Consulta: 13 setembre 2021].
- ↑ «El periodista i escriptor Xavier Bosch, nou membre de l'Institut d'Estudis Catalans», 28-10-2021. [Consulta: 1r novembre 2021].
- ↑ Gutiérrez i Margarit, Àlex. «Els secrets dels "Bon dia" de la ràdio matinal en català». Ara, 12-04-2024. [Consulta: 23 agost 2024].
- ↑ 6,0 6,1 6,2 6,3 6,4 6,5 «Xavier Bosch i Sancho». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ 7,0 7,1 «Xavier Bosch : 'Creia que duraria cinc anys a l'Avui'». VilaWeb, 25-02-2010. [Consulta: 24 novembre 2012].
- ↑ «Jordi Basté substitueix Xavier Bosch a RAC-1». e-noticies.com, 10-07-2007. [Consulta: 26 juliol 2008].
- ↑ «Sílvia Cóppulo presentarà a Catalunya Ràdio 'La vida', un espai divers i obert a la participació». Ara, 27-08-2015 [Consulta: 7 setembre 2015].
- ↑ «TV3 no renova l''Àgora'». Ara, 03-06-2013.
- ↑ «Artur Mas tanca la ronda d'entrevistes amb 468.000 espectadors». Ara [Barcelona], 24-11-2012 [Consulta: 24 novembre 2012].
- ↑ «El director de l'Avui anuncia la seva dimissió a la redacció». VilaWeb, 22-10-2008.
- ↑ «Xavier Bosch novel·la l'incendi del Liceu a 'Homes d'honor'». VilaWeb, 26-01-2012. [Consulta: 24 novembre 2012].
- ↑ «Xavier Bosch explorarà el poder de l'amistat a 'Nosaltres dos'». Ara.cat, 21-12-2016.
- ↑ «La represa literària arriba plena de novetats». [Consulta: 26 agost 2019].
- ↑ «Xavier Bosch torna a París». [Consulta: 10 maig 2013].
- ↑ «Xavier Bosch guanya el Sant Jordi amb una novel·la sobre el periodisme i el poder». 324.cat, 12-12-2009. [Consulta: 24 novembre 2012].
- ↑ «Xavier Bosch, guardonat amb el premi Ramon Llull 2015». Vilaweb. [Consulta: 6 febrer 2015].