Llucana
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a4/Lucarne_%C3%A0_Richelieu.jpg/220px-Lucarne_%C3%A0_Richelieu.jpg)
Una llucana (o llumera a l'Alguer) és una finestra o claraboia vertical que sobresurt sobre el pendent d'una teulada inclinada per a donar il·luminació i ventilació als espais sota coberta o accés a aquesta, o totes dues coses alhora. La llucana es compon d'una façana vertical, de dos aiguavessos o vessants laterals i una coberta, generalment de 2 o 3 aigües, que formen llimes amb la coberta principal. La llucana va ser a l'origen una obra de fusteria que era suportada per la coberta, malgrat que la seva façana podia ser d'obra de paleta.
Les llucanes poden tenir nombroses formes, dimensions i disposicions, i tenir una o diverses finestres i ser en un o diversos nivells. També poden ser l'element de coronament d'un cos de l'edificació.
Història
[modifica]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/Maison.XVe.siecle.Beauvais.png/220px-Maison.XVe.siecle.Beauvais.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/98/Silhouette_and_shadows_%28geograph_3756222%29.jpg/220px-Silhouette_and_shadows_%28geograph_3756222%29.jpg)
Segons l'arquitecte Eugène Viollet-li-Duc, la llucana aparegué a la primeria del període gòtic: durant el període romànic, les teulades eren poc pronunciades i les llucanes perdudes. Al segle xiii, les teulades tornaren més pronunciades i les llucanes condicionaren com a grans sales teginades en les grans residències (palau, castell, mansió). Aquestes peces havien de ser il·luminades i airejades.[1] Les primeres llucanes recobertes de plom o de llosa en aquests edificis eren de fusta i amb gablets calats (sovint en arc trilobulat encaixat entre dos tirants); els picapedrers manllevaren posteriorment aquesta forma als fusters per a construir finestres de teulada de pedra amb gablet i pinacles. La seva funció decorativa s'escampà en el gòtic flamíger i especialment en el Renaixement per esdevenir durant els segles següents elements més simples.[2]
Un dels primers usos de llucanes fou en les obertures esveltes que fornien ventilació a les agulles de les esglésies i catedrals gòtiques. Un exemple primitiu en són les golfes de la torre de la catedral de l'església de Crist, a Oxford. Les llucanes s'han utilitzat en l'arquitectura domèstica a Gran Bretanya d'ençà del segle xvi.[3] A França, les llucanes van ser popularitzades per l'arquitecte Francois Mansart, que les va usar extensament en les teulades de París del segle xvii —al punt de donar nom a una classe de coberta i de finestra de llucana, la mansarda.[4]
-
Llucana gòtica del castell d'Amboise
-
Llucana de pedra amb gablet i pinacle
-
Llucana renaixentista del castell d'Azay-le-Rideau
-
Llucana renaixentista del castell d'Amboise
-
Llucana renaixentista del castell deVillandry
-
Llucana renaixentista del château de Chambord.
-
Llucana cenyida i enquadrada per volutes del segle xvii
Tipus de llucanes
[modifica]Les llucanes tenen moltes formes; llur denominació varia segons els països i regions.[5]
Segons llur ús, es distingeixen dues classes de llucanes:
- Les llucanes d'accés que serveixen per a entrar els articles pesants o voluminosos (fenc, farratge, etc.) a la golfa amb corriola o com a porta).
- Les llucanes finestra que serveixen per a fer habitable (il·luminació i ventilació) una golfa.
- Llucanes segons l'ús
-
Golfa d'accés: golfa-corriola en Lagny-sud-Marne .
-
Golfes de finestra.
Segons llur posició en relació al mur trencaaigües (aquell perpendicular al pendent de la coberta, tingui ràfec o no, amb canaló o trencaaigües), es distingeixen:
- llucana de façana, la façana de la qual es recolza en el mur trencaaigües. Pot interrompre al ràfec o no;
- llucana reentrant, la finestra de la qual està gairebé enterament sota el pendent de la teulada i retirada en comparació del descobert del mur trencaaigües, del qual està separada per una terrassa. La llucana reentrant té laterals reentrants. Pot causar problemes d'estanqueïtat;
- llucana de vessant està recolzada en el curs d'un vessant de la coberta. Es pot utilitzar per a il·luminar un segon nivell de golfes.
- Llucanes segons la posició en relació al mur
-
Llucana de façana.
-
Llucana reentrant a París.
-
Llucana sobre les aigües en diversos nivells.
-
Un altre exemple de Llucana en diversos nivells.
Llucanes de petites dimensions:
- L'ull de bou, una llucana l'obertura de la qual és circular o oval;
- outeau o llucana punxeguda, llucana de dos pendents recobrint una obertura triangular o més rarament rectangular, sense part de paret.[6]
- chien-assis (gos assegut) designava a l'origen una llucana petita destinada a la ventilació, amb la part frontal més alta per a recollir més bé la llum.
- Llucanes petites
-
Ull de bou a Viena.
-
Outeau o llucana punxeguda, solament de ventilació.
-
Llucana chien-assis, o de pendent capgirat.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ea/Dachgauben_Dachkanten_de_Text.png/220px-Dachgauben_Dachkanten_de_Text.png)
Denominacions en relació al front o façana de la llucana mateixa:
- llucana frontó es caracteritza pel seu frontó triangular o curvilini;
- llucana historiada es caracteritza pel seu timpà ornat d'escultures d'armes o de baixos relleus i la seva coronació retallada en arcades o acabada en pinacles;
- llucana flamenca està construïda en obra de pedra o de maó i coronada per un frontó de múltiples resaltos dissimulant la vista de la coberta;
- llucana pendent o llucana molinera, col·locada en alineació vertical amb la part davantera i l'espai de la qual davalla per sota de la coberta mateixa.
- Llucane segons llur front
-
Llucana frontó del Palau de Justícia de París.
-
Llucana historiada, frontó i cariátides de la façana sud del pavelló Turgot del Palau del Louvre (ca. 1857).
-
Llucanes flamenques.
-
Llucanes a la molinera del castell de Laxion, Cornhac.
Denominacions en relació a la posició de la llucana en la coberta:
- llucana jacobina, dita també llucana de dues aigües o llucana en cavallet, amb una coberta en dues parts de les quals la cresta és perpendicular a la coberta principal i té un pinyó o un frontó en façana;
- llucana senyoreta[7] està col·locada en la part superior d'una golfa i acaba amb un sostre triangular cònic;
- llucana rampant la teulada de la qual és d'un sol pendent lleuger;
- llucana en forma de trapezi o golfa holandesa: llucana rampant els flancs laterals de la qual estan inclinats;
- llucana a la caputxina, també dita llucana caputxina o golfa de vessants, està coberta amb un sostre amb tres aigües amb una cresta en la part frontal;
- llucana bombada o llucana en arc o arcada, la teulada del qual té la forma d'un arc de cercle, uneix làmines de zinc o de coure permetent una execució de les més modernes;
- llucana carrée (quadrada), la teulada de la qual és habitualment de dues aigües i amb cimera horitzontal, és denominada claraboia en les construccions modernes.
- llucana cimera o llanterna de coberta està disposada en la part superior d'una golfa i acaba la cimera d'una coberta amb pinyó.
- llucana a la Mansart està perforada en el brisis de les cobertes amansardades. Deu el seu nom a l'arquitecte François Mansart.
- Esquemes de llucanes
-
Llucana jacobina
-
Llucana a la caputxina
-
Llucana rampant
-
Schleppgaube (schräg)
-
Llucana holandesa o en forma de trapezi
-
Llucana cella o en boca de granota
-
Outeau o llucana punxeguda
-
Llucana amb gablet o frontó
-
Llucana a la caputxina
-
Llucana rampant
-
Llucana cella o en boca de granota
-
Llucana «belle voisine», amb xassissos juxtaposats
-
Outeau de gran dimensió
Galeria d'imatges
[modifica]-
Església de Santa Catalina, Toruń
-
Curiosos ulls amb nas
-
Llucana en una coberta de palla a Norderstapel
-
Llucana de dos nivells a Ulm, Baden-Württemberg
-
Llucanes modernes envidrades
Referències
[modifica]- ↑ Lucarne en el Dictionnaire raisonné de l'architecture française du XIe au XVIe siècle tomo 6.
- ↑ Eugène Lefèvre-Pontalis, Les origines des gâbles, Extraído del Bulletin Monumental de Caen, tomo LXXI, p. 20-23, 1907.
- ↑ «Traditional Dormer Windows: Design Guide». tewkesbury.gov.uk. Tewkesbury Borough Council. [Consulta: 23 maig 2016].
- ↑ Maddox, Nathania. «ABOUT DORMERS». chicagometalsupply.com. Arxivat de l'original el 8 de desembre de 2015. [Consulta: 17 juny 2015].
- ↑ Jean-Marie Pérouse de Montclos, Architecture - Vocabulaire typologique, 1972.
- ↑ Llucana petita de ventilació, que té un bastiment a diferència de la gatera.
- ↑ En referència a les dames que duien lligadures triangulars a l'Edat Mitjana.
Bibliografia
[modifica]- Brondel, Yves. Vial. Lucarnes, 1993. ISBN 2-85101-013-1.