Kuara
Tipus | Tel i jaciment arqueològic ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Dhi Qar (Iraq) ![]() | |||
| ||||
Activitat | ||||
Creació | 2500 aC ![]() | |||
Kuara, Kisiga o Ku'ara és un jaciment arqueològic de la governació de Dhi Qar, a l'Iraq. Avui en dia al lloc arqueològic se'l coneix amb el nom de Tell al-Lahm.
Segons la Llista de reis sumeris, Kuara era també la llar de Dumuzid, el pescador, el llegendari tercer rei d'Uruk.[1] La deïtat patrona de la ciutat era Meslamtaea (Nergal).[2] En la mitologia sumèria, Kuara també es considerava el lloc de naixement del déu Marduk (Asarluhi), fill d'Enki. Els cultes de Marduk i Ninehama se centraven a Kuara.[3][4]
Localització
[modifica]Tell al-Lahm es troba a la riba occidental de la desembocadura de l'Eufrates, a uns 30 quilòmetres al sud-est d'Ur.[5] El jaciment consta de dos tels o túmuls d'assentament, amb algunes crestes perifèriques, situats a prop d'un llit de canal sec. Segons J. E Taylor, el jaciment no excedeix el quilòmetre de circumferència.[6]
Història de la recerca arqueològica
[modifica]El lloc va ser excavat durant uns dies l'any 1855 per l'arqueòleg anglès J. E. Taylor, el qual va trobar-hi alguns maons amb inscripcions i una sola tauleta cuneiforme.[7][8] Tanmateix, més enllà d'alguns paviments i els maons esmentats, no hi va trobar cap traça d'edificis.[6] Mentre treballava a Èridu per al Museu Britànic el 1918, R. Campbell Thompson hi va excavar també durant un període breu.[9] En temps més moderns l'arqueòleg iraquià Fuad Safar hi va dirigir alguns sondejos.[10]
Història d'ocupació
[modifica]Kuara es va establir vers el. 2500 aC, durant el període protodinàstic de Mesopotàmia. Era un port marítim al golf Pèrsic, i comerciava amb el port de Dilmun.[11] L'any 709 aC, el rei assiri Sargon II va assetjar i destruir la ciutat quan estava intentant capturar al rei de Babilònia Marduk-Apal-Iddina II, que havia fugit a Kuara.[12][13] El sòl al·luvial portat per l'Eufrates guanya contínuament terreny al mar, el que fa que aquesta ciutat portuaria fa 4500 anys es trobi avui en dia molts quilòmetres terra endins.
Referències
[modifica]- ↑ Beaulieu, 2003, p. 114.
- ↑ «Sumerian City-States» (en anglès). sarissa.org. Arxivat de l'original el 2007-08-18. [Consulta: 1r novembre 2021].
- ↑ George, 1992.
- ↑ Black, 2004, p. 134 i 365.
- ↑ Frame, 1992, p. 162.
- ↑ 6,0 6,1 Taylor, 1855, p. 413.
- ↑ Taylor, 1855, p. 404-415.
- ↑ Sollberger, 1972, p. 129-139.
- ↑ Campbell Thompson, 1920.
- ↑ Safar, 1949, p. 154-172.
- ↑ Howard-Carter, 1987, p. 54-117.
- ↑ Boederman, 2002, p. 99.
- ↑ Potts, 1997, p. 191.
Vegeu també
[modifica]Bibliografia
[modifica]- Beaulieu, Paul-Alain. The Pantheon of Uruk During the Neo-Babylonian Period (en anglès). Brill, 2003. ISBN 90-04-13024-1.
- Black, Jeremy A. The Literature of Ancient Sumer (en anglès). Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-926311-6.
- Boederman, John. The Cambridge Ancient History (en anglès). Cambridge University Press, 2002. ISBN 0-521-22717-8.
- Campbell Thompson, R. The British Museum excavations at Abu Shahrain in Mesopotamia in 1918 (en anglès). 70. Oxford, 1920.
- Frame, Grant. Babylonia 689-627 B.C.: A Political History (en anglès). Istambul: Nederlands Historisch-Archaeologisch Instituut te Istanbul, 1992. ISBN 90-6258-069-6.
- George, A.R.. Babylonian Topographical Texts (en anglès). Peeters, 1992. ISBN 90-6831-410-6.
- Howard-Carter, Theresa «Dilmun: At Sea or Not at Sea?: A Review Article» (en anglès). Journal of Cuneiform Studies. The University of Chicago Press, 39, 1, 1987, pàg. 54-117. DOI: https://doi.org/10.2307/1359986. JSTOR: https://www.jstor.org/stable/1359986.
- Potts, Daniel T. Mesopotamian Civilization: The Material Foundations (en anglès). Cornell University Press, 1997. ISBN 0-8014-3339-8.
- Safar, Fuad «Soundings at Tell Al-Laham». Sumer, 5, 1949.
- Saggs, H. W. F. «A cylinder from Tell Al-Laham». Sumer, 13, 1957, pàg. 190–195.
- Sollberger, E. «Mr. Taylor in Chaldaea» (en anglès). Anatolian Studies, 22, 1972. DOI: https://doi.org/10.2307/3642557. JSTOR: https://www.jstor.org/stable/3642557.
- Taylor, J. E. «Notes on Abu Shahrein and Tel el Lahm» (en anglès). Journal of the Royal Asiatic Society, 15, 1855. JSTOR: https://www.jstor.org/stable/25228662.