Astíanax
![]() ![]() | |
Tipus | personatge mitològic grec ![]() |
---|---|
Dades | |
Gènere | masculí ![]() |
Família | |
Mare | Andròmaca ![]() |
Pare | Hèctor ![]() |
Fills | Polydorus (en) ![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/44/S%C3%A9bastien_Bourdon_-_Ulysses_Discovering_Astyanax_Hidden_in_Hector%27s_Tomb.jpg/220px-S%C3%A9bastien_Bourdon_-_Ulysses_Discovering_Astyanax_Hidden_in_Hector%27s_Tomb.jpg)
D'acord amb la mitologia grega, Astíanax (en grec antic Άστυάναξ) va ser un príncep troià, fill d'Hèctor i d'Andròmaca.
El seu pare li posà el nom d'Escamandre, pel riu Escamandre que regava Troia, però els troians el coneixien per aquest altre, que vol dir el senyor de la ciutat o Príncep de la ciutat, en honor d'Hèctor. Molt petit, encara en braços de sa mare, apareix en el comiat d'Hèctor i Andròmaca jugant amb el plomall del casc del seu pare. Mort Hèctor i presa Troia, Astíanax va ser reclamat pels cabdills grecs, especialment per Odisseu, que temien que els supervivents de la desfeta el proclamessin rei. Els grecs el van matar precipitant-lo des de dalt d'una torre. Alguns afirmen que això ho va fer precisament Neoptòlem.
Segons altres, pogué salvar-se gràcies a la seua mare i fundà una nova ciutat a l'Epir, o bé va tornar a Troia per reconstruir-la, juntament amb Ascani.[1]
Referències
[modifica]- ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 60. ISBN 9788496061972.
Bibliografia
[modifica]- Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1996, p. 30. ISBN 84-297-4146-1.