ковтати
Українська
[ред.]ко́втати
[ред.]Морфосинтаксичні ознаки
[ред.]теп. ч. | мин. ч. | майб. ч. | наказ. | |
---|---|---|---|---|
Я | ко́втаю | ко́втав | ко́втатиму | — |
Ти | ко́втаєш | ко́втав ко́втала | ко́втатимеш | ко́втай |
Він Вона Воно |
ко́втає | ко́втав ко́втала ко́втало | ко́втатиме | — |
Ми | ко́втаєм(о) | ко́втали | ко́втатимем(о) | ко́втаймо |
Ви | ко́втаєте | ко́втали | ко́втайте | |
Вони | ко́втають | ко́втали | ко́втатимуть | — |
Дієприкм. теп. ч. | ко́втающий | |||
Дієприкм. мин. ч. | ко́втавший | |||
Дієприсл. теп. ч. | ко́втая | |||
Дієприсл. мин. ч. | ко́втав, ко́втавши | |||
Пас. дієприкм. теп. ч. | ко́втаемый | |||
Пас. дієприкм. мин. | — | |||
Безособова форма | ко́втаовано |
ко́в-та-ти
Дієслово, недоконаний вид, перехідне, тип дієвідміни за класификацією А. Залізняка — 1a.
Корінь: -ковта-; дієслівне закінчення: -ти.
Вимова
[ред.]- МФА: [ˈkɔu̯tɐte]
Прослухати вимову
- УФ: []
Семантичні властивості
[ред.]Значення
[ред.]Синоніми
- ↑ ?
Антоніми
- ↑ ?
Гіпероніми
- ↑ ?
Гіпоніми
- ↑ ?
Усталені та термінологічні словосполучення, фразеологізми
[ред.]Колокації
[ред.]Прислів'я та приказки
[ред.]Споріднені слова
[ред.]Найтісніша спорідненість | |
Етимологія
[ред.]Від ко́вта́ти² «бити, стукати; битися, стукатися» СУМ, Ж, ко́втатися «стукатися крашанками (напівобрядова дитяча гра)» Me, ковт (вигук, що відтворює звук від удару) Ж; — рос. колта́ть «хитати; кульгати, шкандибати», пол. kiełtać «різати; молоти; коливати, ворушити, мішати», мак. се клътя «хитатися»;— *kъl̥tati «ворушити, хитати, штовхати», пов'язане чергуванням голосних з psl. *koltiti «колотити». — Sławski II 147; Bern. I 660. — Див. ще колоти́ти.
Переклад
[ред.]Список перекладів | |
ковта́ти
[ред.]Морфосинтаксичні ознаки
[ред.]теп. ч. | мин. ч. | майб. ч. | наказ. | |
---|---|---|---|---|
Я | ковта́ю | ковта́в | ковта́тиму | — |
Ти | ковта́єш | ковта́в ковта́ла | ковта́тимеш | ковта́й |
Він Вона Воно |
ковта́є | ковта́в ковта́ла ковта́ло | ковта́тиме | — |
Ми | ковта́єм(о) | ковта́ли | ковта́тимем(о) | ковта́ймо |
Ви | ковта́єте | ковта́ли | ковта́йте | |
Вони | ковта́ють | ковта́ли | ковта́тимуть | — |
Дієприкм. теп. ч. | ковта́ющий | |||
Дієприкм. мин. ч. | ковта́вший | |||
Дієприсл. теп. ч. | ковта́я | |||
Дієприсл. мин. ч. | ковта́в, ковта́вши | |||
Пас. дієприкм. теп. ч. | ковта́емый | |||
Пас. дієприкм. мин. | — | |||
Безособова форма | ковта́овано |
ков-та́-ти
Дієслово, недоконаний вид, перехідне, тип дієвідміни за класификацією А. Залізняка — 1a.
Корінь: -ковта-; дієслівне закінчення: -ти.
Вимова
[ред.]- УФ: []
Семантичні властивості
[ред.]Значення
[ред.]- рухаючи м'язами горла, проштовхувати вміст чого-небудь із порожнини рота в стравохід і шлунок ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- розм. пити або їсти що-небудь жадібно, квапливо; глитати [≈ 2] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- втягувати в себе разом з повітрям (дим, газ, куряву і т. ін.) ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- вимовляти слова, окремі звуки швидко, нерозбірливо ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- перен., розм. захоплено, не відриваючись, читати у великій кількості книжки, журнали, твори певного жанру і т. ін. ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- перен. поглинати, захоплювати що-небудь ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
Синоніми
Антоніми
Гіпероніми
Гіпоніми
Усталені та термінологічні словосполучення, фразеологізми
[ред.]Колокації
[ред.]Прислів'я та приказки
[ред.]Споріднені слова
[ред.]Найтісніша спорідненість | |
Етимологія
[ред.]Від ковта́ти¹ «глитати», [ковка́ти ВеБ, колка́ти Ж] «тс.», ко́вкнути «ковтнути» Ж, ковто́к, ковта́льний «пов'язаний з ковтанням», ковть (виг.);— рос. клотну́ть «ковтнути», колто́к «ковток», білор. каўта́ць «ковтати», чеськ. klutati «тс.»;— *kъl̥tati «ковтати», пов'язане паралелізмом початкових приголосних з psl. *glъtati, укр. глита́ти «тс.».— Фасмер І 414—415, II 297; Machek ESJČ 132; Bern. I 309. — Пор. глита́ти.
Переклад
[ред.]рухаючи м'язами горла, проштовхувати вміст чого-небудь із порожнини рота в стравохід і шлунок | |
пити або їсти що-небудь жадібно, квапливо; глитати | |
втягувати в себе разом з повітрям (дим, газ, куряву і т. ін.) | |
вимовляти слова, окремі звуки швидко, нерозбірливо | |
захоплено, не відриваючись, читати у великій кількості книжки, журнали, твори певного жанру і т. ін.). | |
поглинати, захоплювати що-небудь | |
Джерела
[ред.]- Словник української мови: в 20 т. / НАН України, Укр. мовно-інф. фонд; за ред. В. М. Русанівського. — К. : Наук. думка, 2010—. — ISBN 978-966-00-1050-5
- Українська мова
- Омоніми/uk
- Статті із 2 омонімами/uk
- Українські лексеми
- Українські дієслова
- Недоконаний вид
- Перехідні дієслова
- Дієслова, дієвідміна 1a
- Українські слова морфемної будови слова R-f
- Діалектні вирази/uk
- Дієслова биття/uk
- Сторінки, що посилаються на неіснуючі файли
- Розмовні вирази/uk
- Переносні вирази/uk
- Слова з 7 букв/uk
- Дієслова поглинання/uk
- Дієслова пиття/uk
- Дієслова їстьби/uk
- Дієслова дистрибутивного способу дії/uk
- Дієслова фізіології/uk
- Дієслова поспіху/uk
- Дієслова мовлення/uk
- Дієслова читання/uk
- Дієслова каузації входу/uk
- Дієслова зміни напрямку/uk
- Дієслова власне активної дії/uk
- Дієслова входу/uk
- Сторінки, що використовують магічні посилання ISBN