Short Seaford
Short Seaford | |
---|---|
![]() | |
Призначення: | летючий човен |
Перший політ: | 30 серпня 1944 |
Період використання: | 1945–1960-ті |
На озброєнні у: | ![]() |
Розробник: | Short Brothers |
Виробник: | ![]() |
Всього збудовано: | 10 |
Модифікації: | Short Solent |
Екіпаж: | 8-11 осіб |
Крейсерська швидкість: | 249 км/год |
Максимальна швидкість (МШ): | 389 км/год |
Дальність польоту: | 5 000 км |
Практична стеля: | 4 300 м |
Швидкопідйомність: | 4,5 м/с |
Довжина: | 26,994 м |
Висота: | 11,35 м |
Розмах крила: | 34,379 м |
Площа крила: | 156,7 м² |
Порожній: | 20 412 кг |
Споряджений: | 34 019 кг |
Двигуни: | 4 × радіальних 14-циліндрових поршневих авіаційних двигунів повітряного охолодження Bristol Hercules XIX |
Тяга (потужність): | 1 720 к.с. (1 280 кВт) |
Гарматне озброєння: | 2 × 20-мм авіаційних гармати Hispano-Suiza HS.404 |
Кулеметне озброєння: | 6 × 12,7-мм авіаційних кулеметів Browning M2 2 × .303-дюймових (7,7-мм) авіаційні кулемети |
![]() |
Шорт Сіфорд (англ. Short Seaford) — британський чотиримоторний летючий човен-моноплан середньої дальності, розроблений і виготовлений Short Brothers у 1940-х роках 1940-х років, як морський патрульний літак-бомбардувальник великої дальності для Берегового командування Королівських ВПС. Літак розроблявся на основі Short S.25 Sunderland і спочатку замовлявся як Sunderland Mark IV.
У 1942 році Міністерство авіації випустило специфікацію R.8/42 для заміни «Сандерленда» як основного патрульного літака-бомбардувальника дальньої дії для служби в Тихому океані. Це вимагало потужніших двигунів, кращого озброєння та інших удосконалень.
Sunderland Mark IV використовував основні конструктивні елементи моделі Sunderland Mark III, з подовженим на 3 фути фюзеляжем попереду крила, розширеним і переробленим глисувальним днищем, крилом з товстішою обшивкою з дюралюмінію та двигунами Bristol Hercules. Подальші структурні зміни були внесені після початкових льотних випробувань. Заплановане озброєння складалося з двох фіксованих передніх кулеметів Браунінга калібру .303 дюйма (7,7 мм) у носовій частині, носової башточки Brockhouse Engineering зі здвоєними кулеметами калібру .50 дюймів (12,7 мм), здвоєної 20-мм гармати Hispano, встановленої у верхній турелі Bristol B.17, 12,7-мм спарені кулемети у хвостовій башті Glenn-Martin та ще один 12,7-мм кулемет у модульному положенні з обох боків фюзеляжу. Всі турелі мали електричний привод. Два прототипи та тридцять серійних літаків були замовлені як Sunderland Mark IV.
30 серпня 1944 року прототип вперше злетів з річки Медвей у Рочестері. Збільшення потужності двигуна спричинило проблеми з аеродинамічною стабільністю, і було розроблено новий кіль більшої висоти, а також нове хвостове оперення зі збільшеним розмахом і площею. Зміни були настільки значними, що новий літак отримав назву «Сіфорд» на честь міста. Було замовлено тридцять серійних літаків, але перший з них полетів у квітні 1945 року, значно пізніше після появи Sunderland Mark V, і занадто пізно, щоб побачити бойові дії в Європі. Прототипи оснащувалися двигунами Hercules XVII потужністю 1680 к.с. (1253 кВт), але серійні літаки використовували вже двигуни Hercules XIX потужністю 1720 к.с. (1283 кВт). Хвостові башти Glenn Martin так і не були встановлені. Вісім серійних «Сіфорд» були завершені; перший використовувався для випробувань у MAEE Felixstowe. Другий серійний «Сіфорд» вивчався Транспортним командуванням Королівських ПС, потім у грудні 1945 року він був позичений без озброєння BOAC під назвою G-AGWU, а у лютому 1946 року повернувся MAEE. У 1948 році ці шість літаків були модифіковані як цивільні авіалайнери в Белфасті, а потім здані в оренду BOAC під позначенням Solent 3.
- Список літаків Другої світової війни
- Dornier Do J
- Aichi H9A
- Martin PBM Mariner
- Морский перший (М-1)
- Canadian Vickers Vedette
- Виноски
- Джерела
- Short S.45 Seaford(англ.)
- Short Seaford(англ.)
- Short Seaford/ Sunderland IV
- S.45 Seaford(рос.)
- S.45 Seaford Летающая лодка(рос.)
- Barnes, C.H.; James D.N (1989). Shorts Aircraft since 1900. London: Putnam. ISBN 0-85177-819-4.
- London, Peter. British Flying Boats. Sutton Publishing, 2003. ISBN 0-7509-2695-3.
|