Peregrine Mission One
Peregrine Mission One | |
![]() | |
Маса | 1283 кг[1] |
---|---|
Початкова точка маршруту | Cape Canaveral Space Launch Complex 41d[2] |
Пункт призначення | Sinus Viscositatisd[3] і Земля[4] |
Ракета-носій | Вулкан[2][1] |
Оператор | Astrobotic Technology[1] |
Несе наукове обладнання | Colmena projectd |
Дата запуску космічного апарату за UTC | 8 січня 2024[5] |
Дата сходження з орбіти | 18 січня 2024[6][7][8] |
Виробник | Astrobotic Technology[1] |
Двигун (рушій) | Сонячна батарея[3] і TALOS-150d[3] |
![]() |
Peregrine Mission One, або Peregrine Lunar Lander рейс 01 — американський місячний посадковий апарат, побудований приватною космічною компанією Astrobotic Technology[9], обраний в рамках програми NASA «Commercial Lunar Payload Services» (CLPS). Запущений United Launch Alliance (ULA) 8 січня 2024 року, о 2:18 ранку за EST на борту вперше запущеної ракети-носія «Вулкан»[10]. Це перший американський місячний посадковий апарат, запущений з часів пілотованого місячного модуля програми «Аполлон-17» у 1972 році[11]. Посадковий модуль несе кілька корисних навантажень, загальною масою 90 кг[12]. Проте невдовзі після відділення від ракети сталася несправність, і спробу посадки на Місяць довелося припинити.
У липні 2017 року компанія Astrobotic оголосила про досягнення угоди з United Launch Alliance (ULA) про запуск їхнього посадкового модуля Peregrine на борту ракети-носія Вулкан Центавр[13]. Ця перша місячна місія, названа Mission One, спочатку планувалась до запуску в липні 2021[13][14].
29 листопада 2018 року Astrobotic отримала право брати участь у тендері НАСА на Commercial Lunar Payload Services (CLPS) для доставки науково-технічних вантажів на Місяць[15]. У травні 2019 року Mission One отримала від НАСА перший контракт на посадку 14 корисних вантажів[16][17].
У червні 2021 року генеральний директор United Launch Alliance Торі Бруно оголосив, що проблеми з корисним навантаженням і тестуванням двигуна відтермінують перший політ ракети-носія Вулкан Центавр з Mission One на борту до 2022 року[18]. 23 лютого 2023 року ULA оголосила очікувану дату запуску місії - 4 травня 2023 року[19]. Після аномалії під час випробувань Вулкан Центавр 29 березня, запуск було відкладено до червня або липня[20], а потім до кінця 2023 року[21].
На початку грудня 2023 року Бруно заявив, що проблеми, виявлені під час мокрої генеральної репетиції ракети, ймовірно, відкладуть запуск до наступного стартового вікна, 8 січня[22].
Під час першої місії Peregrine може нести максимальну масу корисного вантажу 90 кг (200 фунтів)[23], і планувалося, що він приземлиться на Грюйтхайзен Гамма
[24].
Маса корисного навантаження для запланованої другої місії (Mission Two) обмежена 175 кг (386 фунтів), а Mission Three і наступні місії нестимуть повну вантажопідйомність 265 кг (584 фунти)[24].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/87/CLPS_PM-1_Astrobotic-ULA_Rollout_for_Launch_%28KSC-20240105-PH-CSH01_0079%29.jpg/220px-CLPS_PM-1_Astrobotic-ULA_Rollout_for_Launch_%28KSC-20240105-PH-CSH01_0079%29.jpg)
Запуск «Peregrine» став першим з двох сертифікаційних польотів, які вимагають Космічні сили США, перш ніж важка ракета-носій «Vulcan Centaur» зможе виконувати прибуткові місії для Пентагону. Згідно плану місії, «Peregrine» мав здійснити посадку на Місяць 23 лютого 2024 року з науковим вантажем на борту, який збиратиме дані про місячну поверхню перед запланованими майбутніми людськими місіями[25]. На посадковому апараті було розміщено декілька корисних навантажень загальною масою 90 кг.
![]() | Цей розділ може містити помилки перекладу з англійської мови. |
На борту «Peregrine» був корисний вантаж з семи країн світу, в тому числі від британсько-українського стартапу Spacebit: металева версія прапора України, різноманітні метали та космічні покриття. Їх планували випробувати під час польоту та місячних умов, щоб підготуватися до запуску місяцехода Asagumo[26].
Країна | Назва | Агентство або компанія | Опис |
---|---|---|---|
![]() |
Colmena×5 | Agencia Espacial Mexicana | Мексиканське космічне агентство Agencia Espacial Mexicana (AEM) запустить на поверхню Місяця перший латиноамериканський науковий інструмент. Корисне навантаження, що складається з п'яти невеликих роботів, вагою менше 60 грам і діаметром 12 сантиметрів, буде доставлено на поверхню Місяця[27]. |
![]() |
Iris | Carnegie Mellon University | Iris з Університету Карнегі-Меллона - це 2-кілограмовий марсохід, розроблений студентами університету. Його шасі розміром з взуттєву коробку і колеса з кришечок від пляшок виготовлені з вуглецевого волокна, що є першою розробкою в планетарній робототехніці. Iris був розроблений для тестування мобільності невеликих, легких марсоходів на Місяці, збору зображень для геологічних досліджень, а також для збору даних UWB-радіовимірювання для тестування нових методів відносної локалізації[28]. |
Інструменти
Країна | Назва | Агентство або компанія | Опис |
---|---|---|---|
![]() |
Лазерний ретрорефлективний масив(LRA) | NASA | Світловідбивач відбиває світло, яке потрапляє на нього, прямо назад (на 180° від вхідного світла). LRA складається з восьми таких рефлекторів, кожен з яких являє собою скляну кутову кубічну призму діаметром 1,25 см, вмонтовану в алюмінієву півсферу (пофарбовану золотою) і прикріплену до палуби спускового апарату. Він був розроблений для ефективного відбиття лазерних сигналів від інших орбітальних і посадкових космічних апаратів у широкому діапазоні вхідних напрямків, що дозволяло точно вимірювати відстань між орбітальним або посадковим космічним апаратом і спусковим апаратом. LRA мав функціонувати як маркер місцезнаходження на Місяці протягом десятиліть. (Примітка: ця конструкція LRA занадто мала для лазерного наведення з Землі)[29]. |
![]() |
Спектрометр лінійної передачі енергії (LETS) | NASA | Космічна радіація може завдати шкоди астронавтам під час дослідницьких місій за межами захисної атмосфери Землі, і особливо на Місяці, порівняно з низькою навколоземною орбітою (НОО). Першим джерелом ризику є загальна доза опромінення від галактичних космічних променів, яка на поверхні Місяця приблизно вдвічі вища, ніж у НОО. Другим джерелом ризику є явища космічної погоди, спричинені сонячною активністю. Спектрометр лінійної передачі енергії (LETS) - це радіаційний монітор, який є похідним від апаратури, що була встановлена на "Оріон EFT-1" і планується до польоту на місії "Оріон ЕМ-1", що дозволить отримати знання про радіаційне середовище Місяця і продемонструвати можливості системи на поверхні Місяця. Датчик радіації LETS - це твердотільний кремнієвий детектор Timepix, який є похідним від апаратури, що була встановлена на Orion EFT-1. Цей датчик вимірюватиме рівень падаючої радіації, надаючи інформацію, яка є критично важливою для розуміння і пом'якшення небезпечного середовища, з яким зіткнуться люди, досліджуючи поверхню Місяця[29]. |
![]() |
Радіаційний детектор M-42 | DLR | Цей радіаційний детектор є доповненням до іншого наукового експерименту на борту місії NASA Артеміда-1. Ці датчики точно вимірюватимуть рівень радіації, з якою зіткнеться людське тіло під час польоту на Місяць і назад. Дані, отримані під час місій «Артеміда-1» та «Peregrine», покращать наше розуміння умов космічних польотів на Місяць з точки зору впливу на здоров'я астронавтів, оскільки космічна радіація буде одним з ключових ризиків у майбутньому освоєнні космосу людиною[30]. |
![]() |
Навігаційний доплерівський лідар (NDL) | NASA | NDL - це датчик зниження та посадки на основі LIDAR (Light Detection and Ranging). Цей прилад працює за тими ж принципами, що і радар, але використовує імпульси світла від лазера замість радіохвиль. NDL вимірює швидкість (швидкість і напрямок) і висоту (відстань до землі) з високою точністю під час зниження і приземлення.[31] |
![]() |
Система ближнього інфрачервоного спектрометра летких речовин (NIRVSS) | NASA | Корисне навантаження включає в себе контекстний візуалізатор спектрометра і довгохвильовий калібрувальний датчик. Він вимірює поверхневу і підземну гідратацію (H2O і OH), а також вміст CO2 і метану (CH4) з одночасним картуванням морфології поверхні і поверхневої температури. Планується, що вимірювання відбуватимуться під час проходження марсохода, коли він буде інтегрований на марсохід, в районах цільових досліджень летких речовин (так званих наукових станціях), а також під час буріння свердловин. Цей інструмент був створений в Дослідницькому центрі NASA в Еймсі. Загалом він складається з трьох специфічних інструментів: спектрометра ближнього інфрачервоного діапазону, модуля візуалізації Еймса та довгохвильового калібрувального датчика[29]. |
![]() |
Neutron Spectrometer System (NSS) | NASA | Інструмент NSS визначатиме вміст водневовмісних матеріалів і об'ємний склад реголіту на місці посадки, а також вимірюватиме будь-які часові коливання вмісту летких водневих сполук протягом добового циклу. NSS може вимірювати загальний об'єм водню на глибині до трьох футів під поверхнею, надаючи наземні дані з високою роздільною здатністю для вимірювань, зроблених приладами на орбіті навколо Місяця. NSS вимірює кількість і енергію нейтронів, присутніх у поверхневому середовищі Місяця, на основі чого можна зробити висновок про кількість водню, присутнього в навколишньому середовищі. Таке виявлення можливе тому, що коли нейтрони вдаряються об атом водню, вони втрачають багато енергії[29]. |
![]() |
Мас-спектрометр з іон-пасткою «Peregrine» (PITMS) | NASA | PITMS охарактеризує місячну екзосферу після спуску і посадки, а також протягом місячного дня, щоб зрозуміти, як відбуваються викиди і переміщення летких речовин. Попередні місії продемонстрували наявність летких речовин на поверхні Місяця, але залишаються значні питання щодо того, звідки ці леткі речовини з'являються і як вони транспортуються поверхнею Місяця. Вивчення того, як змінюється місячна екзосфера протягом місячного дня, може дати уявлення про процес транспортування летких речовин на Місяці. Інструмент має можливість вимірювати низький рівень газів, які очікувано містяться в місячній екзосфері і вивільняються внаслідок взаємодії реголіту з поверхневими збуреннями, такими як місяцеходи.
Датчик PITMS є прямим спадкоємцем мас-спектрометра "Птолемей", який зробив перші наземні вимірювання летких і органічних речовин на кометі 67P за допомогою спускового апарату "Розетта" - "Філи". PITMS працює в режимі пасивного відбору проб, коли молекули потрапляють в зенітну апертуру і захоплюються радіочастотним полем, а потім послідовно випускаються для аналізу. PITMS має роздільну здатність за одиницею маси до верхньої межі відношення маси до заряду (m/z) 150 Да. Дослідження PITMS забезпечить часову роздільну здатність варіабельності OH, H2O, інертних газів, сполук азоту та натрію, що вивільняються з ґрунту і присутні в екзосфері протягом місячної доби. Спостереження PITMS доповнять інші інструменти на борту посадкового модуля «Peregrine» для комплексного підходу до розуміння складу поверхні та екзосфери, пов'язуючи властивості та склад поверхні з вимірюваннями LADEE з орбіти та забезпечуючи середньоширотну точку порівняння для полярних вимірювань, запланованих місіями VIPER, PROSPECT та іншими місіями. Дані PITMS забезпечують критично важливий зв'язок між середніми широтами і майбутніми полярними мас-спектрометрами для характеристики широтної міграції летких речовин від екватора до полюсів. PITMS - це спільний проект НАСА і ЄКА, який реалізується Центром космічних польотів ім. Годдарда (GSFC) НАСА і підрядниками ЄКА - Відкритим університетом (OU) і НТКЦ RAL Space, за координації та підтримки Центру космічних досліджень і технологій ЄКА (ESTEC). Інтегроване корисне навантаження PITMS та наукові дослідження будуть здійснюватися GSFC разом з міжнародною командою вчених[29]. |
![]() |
Навігація відносно місцевості (TRN) | Astrobotic | Astrobotic продемонструє свій автономний датчик відносної навігації на місцевості (TRN) як корисне навантаження під час першої місії на Місяць. TRN дозволить космічним апаратам здійснювати посадку на поверхню планети з безпрецедентною точністю менше 100 метрів. Датчик TRN розробляється в рамках контракту NASA Tipping Point вартістю 10 мільйонів доларів США з Космічним центром NASA імені Джонсона, Лабораторією реактивного руху та компанією Moog[30]. |
Країна | Назва | Агентство або компанія | Тип |
---|---|---|---|
![]() |
Bitcoin Magazine Genesis Plate | BIT Inc. | Меморіальна дошка |
![]() |
DHL MoonBox | DHL | Комерційні капсули з корисним навантаженням |
![]() |
Lunar Codex[32] | Incandence | Мистецтво, книги, оповідання, музика |
![]() |
Footsteps on the Moon | Lunar Mission One | Архів зображень |
![]() |
Luna 02 | Celestis | Меморіальна капсула |
![]() |
Lunar Bitcoin | BitMEX | Криптовалюта |
![]() |
Lunar Dream Capsule[33] | Astroscale | Капсула часу |
![]() |
Memorial Space Flight Services | Elysium Space | Меморіальна капсула |
![]() |
Memory of Mankind on the Moon | Puli Space Technologies | Капсула часу |
![]() |
MoonArk | Carnegie Mellon University | Місячний музей |
![]() |
Your Photos on the Moon | @andres | Мистецтво |
![]() |
The Arch Libraries | Arch Mission Foundation | Капсула часу |
![]() ![]() |
Writers on the Moon | https://www.writersonthemoon.com | Оповідання 133 авторів |
«Peregrine» був запущений 8 січня 2024 року, о 2:18 ранку (за східним часом) компанією United Launch Alliance (ULA) на борту першого польоту корабля «Вулкан Центавр»[11].
8 січня 2024 року, в ході польоту, приблизно через 6 годин після запуску, на борту «Peregrine» стався збій у руховій установці. Несправність позбавила космічний апарат можливості генерувати енергію за допомогою сонячних батарей. За словами інженерів NASA, стався витік палива, через що апарат не міг зберігати правильне положення стосовно Сонця. Імовірно, витік стався через несправність клапана між резервуарами гелію і окислювача. Збій призвів до нещільного закриття клапана, що викликало збільшення тиску в резервуарі окислювача та його подальший вибух. Аномалія в роботі космічного апарату та витік палива завадили здійсненню його посадки на Місяць.
Станом на 15 січня 2024 року, пошкоджений космічний місячний апарат «Peregrine» знаходився за 289 000 км від Землі. В подальшому він розвернеться в бік Землі та, як очікується, згорить у земній атмосфері 18 січня 2024 року. Компанія «Astrobotic Technology», яка розробила «Peregrine», відстежує його політ, використовуючи дані Лабораторії реактивного руху (JPL) у Пасадені (Каліфорнія)[34].
18 січня 2024 року, близько 15:50 за часом Східного узбережжя США (о 22:50 за Київським часом), команда «Astrobotic Technology» перестала отримувати дані телеметрії від апарату «Peregrine». Таким чином, апарат завершив контрольований вхід в атмосферу над відкритою водою в південній частині Тихого океану та о 16:04 за часом Східного узбережжя США (о 23:04 за Київським часом) припинив своє існування. Компанія-розробник «Astrobotic Technology» підтвердила втрату космічного місячного апарату[35].
Перед запуском, місія була рішуче засуджена народом навахо, оскільки посадковий модуль «Peregrine» перевозив корисні вантажі від меморіальних космічних компаній, які містили людські останки та ДНК. Президент народу навахо Буу Нігрен звернувся у відкритому листі до NASA, в якому зазначив, що відправка людських останків на Місяць була «рівнозначною оскверненню цього священного простору»[36].
- ↑ а б в г https://space.skyrocket.de/doc_sdat/peregrine.htm
- ↑ а б McDowell J. Jonathan's Space Report — 1989.
- ↑ а б в https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=PEREGRN-1
- ↑ https://www.astrobotic.com/update-17-for-peregrine-mission-one/
- ↑ https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/displayTrajectory.action?id=PEREGRN-1
- ↑ https://www.nytimes.com/2024/01/18/science/moon-lander-peregrine-nasa.html
- ↑ https://twitter.com/coastal8049/status/1748110795249172513
- ↑ https://spaceflightnow.com/2024/01/19/astrobotics-peregrine-lunar-lander-ends-mission-in-fiery-reentry/
- ↑ Vulcan Rocket’s Inaugural Launch Carries Moon Lander to Space. // By Kenneth Chang. Published Jan. 7, 2024
- ↑ Bruno, Tory (10 December 2023). #VulcanRocket WDR update. X. Архів оригіналу за 10 December 2023. Процитовано 10 December 2023.
- ↑ а б Peregrine Mission 1 (TO2-AB)
- ↑ NASA – NSSDCA – Spacecraft – Details. nssdc.gsfc.nasa.gov. Архів оригіналу за 4 December 2023. Процитовано 31 October 2023.
- ↑ а б SpaceX Falcon 9 Rocket Will Launch Private Moon Lander in 2021 [Архівовано 4 October 2019 у Wayback Machine.] Mike Wall, space.com, 2 October 2019
- ↑ Astrobotic Awarded US$79.5 Million Contract to Deliver 14 NASA Payloads to the Moon (Пресреліз). Astrobotic Technology. 31 May 2019. Архів оригіналу за 4 September 2020. Процитовано 20 August 2019.
- ↑ NASA Announces New Partnerships for Commercial Lunar Payload Delivery Services (Пресреліз). NASA. 29 November 2018. Архів оригіналу за 25 November 2020. Процитовано 29 November 2018.
Ця стаття містить текст з джерела, що зараз в суспільному надбанні.
- ↑ NASA funds commercial Moon landers for science, exploration. Astronomy Now. 2 June 2018. Архів оригіналу за 8 June 2019. Процитовано 20 August 2019.
- ↑ Wall, Mike (1 June 2018). These Are the Private Lunar Landers Taking NASA Science to the Moon. space.com. Архів оригіналу за 9 August 2019. Процитовано 20 August 2019.
Peregrine will tote as many as 14 agency payloads to a big crater on the Moon's near side called Lacus Mortis by July 2021, on the lander's Mission One.
- ↑ Berger, Eric (25 June 2021). Rocket Report: China to copy SpaceX's Super Heavy? Vulcan slips to 2022. Ars Technica. Архів оригіналу за 29 June 2021. Процитовано 30 June 2021.
- ↑ Grush, Loren (23 February 2023). United Launch Alliance Delays Vulcan Debut Flight to Early May. Bloomberg. Архів оригіналу за 27 February 2023. Процитовано 22 March 2023.
- ↑ Doughty, Nate (19 April 2023). ULA rocket taking Astrobotic's lunar lander to space pushes back departure date following explosion during testing. bizjournals.com. Архів оригіналу за 19 April 2023. Процитовано 25 April 2023.
- ↑ Berger, Eric (14 June 2023). Vulcan aces engine test, but upper stage anomaly will delay launch for a while "Working corrective action and retest." Arstechnica. Архів оригіналу за 14 June 2023. Процитовано 14 June 2023.
- ↑ Помилка цитування: Неправильний виклик тегу
<ref>
: для виносок під назвоюBruno Dec20242
не вказано текст - ↑ Peregrine Lander. Astrobotic Technology. Архів оригіналу за 23 February 2017. Процитовано 5 June 2019.
- ↑ а б Astrobotic – Payload User Guide. Astrobotic Technology. 2018. Архів оригіналу за 3 June 2019. Процитовано 10 December 2018.
- ↑ Місія на Місяць: на космічному кораблі стався збій у руховій установці. 09.01.2024, 10:39
- ↑ Засновник компанії Spacebit відправив прапор України на Місяць у межах місії NASA. dev.ua (укр.). 8 січня 2024. Процитовано 8 січня 2024.
- ↑ Moon Manifest | Astrobotic Technology. Архів оригіналу за 4 січня 2024. Процитовано 3 січня 2024.
- ↑ IRIS Home. Архів оригіналу за 6 січня 2024. Процитовано 3 січня 2024.
- ↑ а б в г д Task Order TO2-AB Scientific Payloads – NASA Science. Архів оригіналу за 7 грудня 2023. Процитовано 5 листопада 2023.
- ↑ а б Astrobotic — Launch Info Packet 5.8-1 (PDF). Архів (PDF) оригіналу за 30 листопада 2023. Процитовано 5 грудня 2023.
- ↑ Astrobotic-Press Kit 508 (PDF). Архів (PDF) оригіналу за 29 листопада 2023. Процитовано 5 грудня 2023.
- ↑ A Time Capsule of Human Creativity, Stored in the Sky. The New York Times. 7 липня 2023. Архів оригіналу за 27 липня 2023. Процитовано 7 липня 2023.
- ↑ Otsuka's POCARI SWEAT Aims the Very First Moon Landing. businesswire.com. 15 травня 2014. Архів оригіналу за 17 жовтня 2022. Процитовано 6 січня 2021.
- ↑ Науковці попередили людство про крах космічного модуля, що мав здійснити історичну посадку на Місяці. 15.01.2024, 6:30 pm
- ↑ Космічний корабель Peregrine згорів в атмосфері Землі, так і не діставшись до Місяця. 20.01.2024, 21:21
- ↑ Невдалий місячний апарат Peregrine з людськими останками впаде на Землю до 18 січня. 17.01.2024, 23:12