Фрегати проєкту 1135
![]() Фрегат «Гетьман Сагайдачний» пр.11351 в 2003 році
| |
Проєкт | |
---|---|
Назва: | Фрегати проєкту 1135 «Бурєвєстнік» |
Будівники: | |
Оператори: |
|
Попередник: | Великі протичовнові кораблі проєкту 1134Б |
Наступник: | Фрегати проєкту 22350 |
Будівництво: | 1968 — т. ч. |
У експлуатації: | 1970 — т. ч. |
Заплановано: | 52 |
Побудовано: | 49 |
Скасовано: | 3 |
Активні: |
14
|
На консервації: | 1 |
Втрачено: |
35
|
Основні характеристики | |
Тип: | |
Водотоннажність: | 3190-3642 т |
Двигуни: |
на кораблях проекту 1135/1135М:
на кораблях проекту 11351:
на кораблях проекту 11356:
2 × гвинти фіксованого кроку |
Швидкість: |
на кораблях проекту 11351/11356:
|
Автономність: | 30 діб |
Екіпаж: | 193 (у тому числі 22 офіцерів) |
Озброєння: |
Артилерія: Зенітне озброєння:
Ракетне озброєння:
Тактична ракета:
Протичовнове озброєння:
Торпедно-мінне озброєння:
|
Авіаційна група: |
Фрегати проєкту 1135 (шифр «Буревестник», за кодифікацією НАТО — англ. Krivak class) — серія радянських сторожових кораблів (СКР) 2-го рангу ближньої і дальньої морської зони ВМС України і ВМФ рф.
Сімейство проєктів 1135 — група зі щонайменше трьох (1135, 1135М і 11351) проєктів кораблів дальньої морської зони, у яких за основу було взято проєкт 1135 великого протичовнового корабля. Сторожові кораблі цього проєкту будувалися для військово-морського флоту і морських частин прикордонних військ у 70-х-80-х роках XX століття. У ВМС України перекласифіковані у фрегати.
Проєкт 1135 був створений на перехресті двох напрямків в еволюції протичовнових кораблів радянського флоту — малих (проєкти 159 і 35) і великих (проєкт 61). У той час Радянський ВМФ виходив у світовий океан, і його головним завданням вважалася боротьба з атомними підводними човнами потенційного противника.
Тактико-технічне завдання на проєкт 1135 було сформоване у 1964 році. Основне призначення сторожового корабля було «тривале патрулювання з метою пошуку і знищення підводних човнів противника і охорона кораблів і суден на переході морем». В результаті був створений вдалий проєкт газотурбінного корабля, здатного діяти в морській зоні. Значний вплив на проєктування систем озброєння нового корабля мав проєкт великих протичовнових кораблів 1134 — гідроакустичне озброєння 1135 проєкту було ідентичним проєкту 1134Б, але недостатнім для удару ракетами головного калібру на повну дальність, тому передбачалося дію кораблів пошуково-ударними парами. Зменшення водотоннажності також призвело до відмови від використання палубного вертольота. Вперше на вітчизняному кораблі відносно невеликої водотоннажності вдалося розмістити потужне протичовнове озброєння, включаючи ПЧРК «Метєль»[2].
Проєкт 1135М став подальшою модернізацією проєкту 1135: на кораблях проєкту артилерійський комплекс АК-726-МР-105 зі спареними 76-мм артустановками замінений потужнішим АК-100-МР-145 з двома одногарматними 100-мм АУ АК-100, протичовновий ракетний комплекс замінений сучаснішим УРПК-5 «Раструб» з ракетоторпедою 85РУ, здатною уражати не тільки підводні, а і надводні цілі, встановлені потужніші ГАС, що призвело до збільшення водотоннажності на 140 тонн[3]. До 1977 року кораблі проєктів 1135 і 1135М класифікувалися як великі протичовнові кораблі, потім були перекласифіковані у сторожові кораблі II рангу.
Проєкт 1135П (11351) — прикордонна версія корабля, розроблена на початку 1980-х за завданням КДБ СРСР. Мав шифр 11351 «Нерей». Корпус, енергетична установка, головні механізми та обладнання корабля залишилися аналогічними проєкту 1135М. Конструктори відмовилися від ПЧПК «Метєль», але залишили РБУ-6000 і торпедні апарати. У носовій частині встановили арткомплекс АК-100. На кормі обладнаний злітний майданчик і ангар для постійного базування вертольота. Зенітно-ракетний комплекс «Оса-М» був залишений тільки один, в носі. У кормовій частині надбудови встановили побортно по дві автоматичні 30-мм артустановки АК-630М. ГАС «Титан» і «Вега» замінили комплексами «Платина» та «Бронза». Водотоннажність корабля зросла на 300 тонн, але в результаті вийшов універсальний корабель з цілком збалансованими характеристиками[4].
Озброєння за проєктами | ||||||||||
1135 | 1135М | 11352/3 | 11351 | 11356 | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Артилерія | 2 х 2 — 76 мм АУ АК-726[en] | 2 × 1 — 100 мм АУ АК-100[en] | 2 х 2 — 76 мм АУ АК-726 2 х 1 — 45 мм 21КМ |
1 х 1 — 100 мм АУ АК-100 | 1 × 1 — 100 мм АУ А-190[ru] | |||||
Зенітне озброєння | — | — | — | 2 × 6 — 30 мм АУ АК-630М | 2 × 6 — 30 мм АУ АК-630М | |||||
Ракетне озброєння | 1 х 4 — ПЧРК «Раструб-Б» КТ-М-1135 (4 ракет 85РУ) 2 х 2 — ПУ ЗІФ-122 ЗКР «Оса-М» (40 ракет 9M33) |
1 х 4 — ПЧРК «Раструб-Б» КТ-М-1135 (4 ракет 85РУ) 2 х 2 — ПУ ЗІФ-122 ЗКР «Оса-М» (40 ракет 9M33) |
1 х 4 — ПЧРК «Раструб-Б» КТ-М-1135 (4 ракет 85РУ) 2 х 2 — ПУ ЗІФ-122 ЗКР «Оса-М» (40 ракет 9M33) 2 × 1 ПКР Х-35 «Уран» |
1 x 2 — ПУ ЗІФ-122 ЗРК «Оса-МА2» (20 ракет 9M33) | 1 × 8 — «Калібр» 3С14 (УВП ПКР 3М54T / 3М54T1 або ПЛУР 91Р1 / 91РТ2) (ВМФ Росії) або 3С-14Э «Club-N», «БраМос» (ВМС Індії) 2 × 12 — 24 УВП 3К90М «Штиль-1» та 24 ЗКР 9М317М 8 × 1 — ПЗРК Ігла-С або Верба (8 × ЗКР) | |||||
Протичовнове озброєння | 2 х 12 — 213-мм реактивні бомбомети РБУ-6000 «Смерч-2» | 2 х 12 — 213-мм реактивні бомбомети РБУ-6000 «Смерч-2» | 2 х 12 — 213-мм реактивні бомбомети РБУ-6000 «Смерч-2» | 2 х 12 — 213-мм реактивні бомбомети РБУ-6000 «Смерч-2» | 2 х 12 — 213-мм реактивні бомбомети РБУ-6000 «Смерч-2» | |||||
Торпедно-мінне озброєння | 2 х 4 — 533 мм ТА ЧТА-53-1135 | 2 х 4 — 533 мм ТА ЧТА-53-1135 | 2 х 4 — 533 мм ТА ЧТА-53-1135 | 2 х 4 — 533 мм ТА ЧТА-53-1135 | 2 × 2 — 533 мм ДТА-53-11356 | |||||
Тактична ракета | — | — | — | — | 1 × 8 — 3М14Т КР «Калібр» (ВМФ Росії) або 3С-14Э «Club-N», «БраМос» (ВМС Індії) |
Будівництво кораблів серії велося на трьох суднобудівних заводах (СБЗ імені А. О. Жданова (Ленінград), СБЗ «Янтарь» (Калінінград), СБЗ «Залив» (Керч).) Всього в 1968—1981 роках було побудовано 21 корабель проєкту 1135, 11 — проєкту 1135М (1973—1981) і 7 проєкту 1135М (1981—1990)[5][6].
Двигуни за проєктами | ||||||||||
1135 | 1135М | 1135 (Зав. № 13, 155, 711) |
11351 | 11356 | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Головна енергетична установка: | ||||||||||
1 × газотурбінний агрегат М7 — 48000 к.с. 2 × маршеві газові турбіни М60 або ДО63 по 6000 к.с. 2 × форсажні газові турбіни М3 або ДК59 по 18000 к.с. |
1 × газотурбінний агрегат М7К (на останніх М7Н) — 46000 к.с. 2 × маршеві газові турбіни М62 по 6000 к.с. 2 × форсажні газові турбіни М8К по 17000 к.с. |
1 × газотурбінний агрегат М7Н «Зоря-Машпроєкт» — 46000 к.с. 2 × маршеві газові турбіни М62 по 6000 к.с. 2 × форсажні газові турбіни М8К по 17000 к.с. |
2 × ГТД М7Н1 «Зоря-Машпроєкт» — 30450 к.с. 2 × маршеві газові турбіни ДС-71 по 6215 КВт (8450 к.с.) 2 × форсажні газові турбіни ДТ-59 по 16 181 КВт (22 000 к.с.) | |||||||
Електроенергетична система: | ||||||||||
5 × допоміжних дизель-генераторів ДГАГ-500/Г-МШ по 500 кВт | 5 × допоміжних дизель-генераторів ДГАС-500/1МШ по 500 кВт | 5 × допоміжних дизель-генераторів ДГАС-500/1МШ по 500 кВт | 4 × допоміжних дизель-генераторів WCM-800 по 800 кВт |
Первісток, а нині флагман Військово-Морських Сил України — фрегат «Гетьман Сагайдачний» проєкту 11351 — перший бойовий корабель спущений на воду в незалежній Україні. Крім того, в липні 1997 року, згідно з українсько-російською угодою про параметри розподілу Чорноморського флоту, ВМС України були передані три сторожові кораблі Чорноморського флоту СРСР «Разительний» (у ВМС України отримав назву «Севастополь»), «Безукоризненний» («Миколаїв») і «Беззавєтний» («Дніпропетровськ»)[7]. Однак усі три через відсутність коштів на ремонт і відновлення технічної готовності як бойові одиниці не використовувалися і невдовзі були списані[8].
Назва | Проєкт | Дата закладки | В експлуатації | Статус |
---|---|---|---|---|
Гетьман Сагайдачний | 11351 | 5 жовтня 1990 | 2 квітня 1993 | затоплений 3 березня 2022 |
Миколаїв | 1135 | 12 липня 1978 | 29 грудня 1979 | виведений зі складу флоту в 2001 |
Дніпропетровськ | 1135 | 28 травня 1975 | 17 лютого 1978 | виведений зі складу флоту в 2002 |
Севастополь | 1135М | 11 лютого 1975 | 31 грудня 1976 | виведений зі складу флоту в 2004[9] |
-
«Гетьман Сагайдачний»
-
«Севастополь»
-
«Миколаїв»
-
«Дніпропетровськ»
Крім ВМС України декілька сторожових кораблів проєктів 1135 і 11351 знаходяться на озброєнні ВМФ Росії, зокрема два проєкту 1135 «Ладний» і «Допитливий» — у складі Чорноморського флоту. Крім того на Північній верфі (Санкт-Петербург) Росією будуються для ВМС Індії декілька фрегатів типу «Тальвар»[10]. «Тальвар»[en] або проєкт 11356 — є подальшою модернізацією сторожових кораблів проєкту 1135.1[11].
Кольори таблиці:
- — недобудований або утилізований не спущеним на воду
- — діє у складі ВМФ РФ
- — діючий у складі не російських ВМС або як цивільне судно
- — списаний, утилізований чи втрачений
- — знаходиться на зберіганні
Назва | Виробник | Зав. № | Дата закладки | Спущений на воду | Введений до складу | Флот | Статус | Зауваження |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Проєкт 1135 (Krivak I) | ||||||||
Бдітельний | СБЗ «Янтарь»[ru], Калінінград | 151 | 21 липня 1968 | 28 березня 1970 | 31 грудня 1970 | БФ | виведений зі складу флоту в 1996 | |
Бодрий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 152 | 15 січня 1969 | 28 квітня 1971 | 31 грудня 1971 | БФ | виведений зі складу флоту в 1997 | |
Достойний | СБЗ «Залив», Керч | 11 | 11 серпня 1969 | 8 травня 1971 | 31 грудня 1971 | ПФ | виведений зі складу флоту в 1993 | |
Свірепий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 153 | 15 червня 1970 | 27 січня 1971 | 29 грудня 1972 | БФ | виведений зі складу флоту в 1993 | |
Сільний | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 154 | 15 березня 1971 | 29 серпня 1972 | 30 червня 1973 | БФ | виведений зі складу флоту в 1994 | |
Доблестний | СБЗ «Залив», Керч | 12 | 30 листопада 1970 | 22 лютого 1973 | 28 грудня 1973 | ПФ | виведений зі складу флоту в 1992 | |
Сторожовий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 155 | 20 липня 1972 | 21 березня 1973 | 30 грудня 1973 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 2002 | Цей корабель був залучений до заколоту в 1975 році, який надихнув роман «Полювання на Червоний Жовтень» |
Разумний | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 156 | 26 червня 1972 | 20 липня 1973 | 30 вересня 1974 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1998 | |
Разящий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 157 | 28 вересня 1972 | 22 липня 1974 | 30 грудня 1974 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1992 | |
Дружний | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 158 | 12 жовтня 1973 | 22 січня 1975 | 30 вересня 1975 | БФ | виведений зі складу флоту в 2002 | |
Деятельний | СБЗ «Залив», Керч | 13 | 21 червня 1972 | 5 квітня 1975 | 25 грудня 1975 | ЧФ | виведений зі складу флоту в 1995 | |
Ретивий | СБЗ «ім. А. А. Жданова», Ленінград | 712 | 12 червня 1974 | 14 серпня 1976 | 28 грудня 1976 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1995 | |
Дніпропетровськ (екс-Беззавєтний)[a] |
СБЗ «Залив», Керч | 14 | 28 травня 1976 | 7 травня 1977 | 30 грудня 1977 | ВМС України | виведений зі складу флоту в 30 жовтня 2002 | Зіткнувся з американським кораблем «Йорктаун»[en] у лютому 1988 р. Внаслідок аварії на Чорному морі.[12] Переданий ВМС України 1 серпня 1997 року. |
Задорний | СБЗ «ім. А. А. Жданова», Ленінград | 716 | 10 листопада 1977 | 25 березня 1979 | 31 серпня 1979 | ПФ | виведений зі складу флоту в 2005 | |
Миколаїв (екс-Безукоризненний)[b] |
СБЗ «Залив», Керч | 15 | 12 липня 1978 | 3 червня 1979 | 29 грудня 1979 | ВМС України | виведений зі складу флоту в 2001 | Переданий ВМС України 1 серпня 1997 року. |
Ладний | СБЗ «Залив», Керч | 16 | 25 травня 1979 | 7 травня 1980 | 29 грудня 1980 | ЧФ | в бойовому складі | Завершив ремонт у 2021 році та повернувся до флоту.[13] |
Поривістий | СБЗ «Залив», Керч | 17 | 21 травня 1980 | 16 травня 1981 | 29 грудня 1981 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1994 | Переведений у Владивосток 25 листопада 1994 року як навчальна база. |
Проєкт 1135М (Krivak II) | ||||||||
Резвий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 159 | 12 грудня 1973 | 30 травня 1975 | 30 грудня 1975 | ПФ | виведений зі складу флоту в 2001 | |
Резкий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 160 | 28 липня 1974 | 17 лютого 1976 | 30 вересня 1976 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1995 | |
Севастополь (екс-Разительний)[c] |
СБЗ «Янтарь», Калінінград | 161 | 11 лютого 1975 | 1 липня 1976 | 31 грудня 1976 | ВМС України | виведений зі складу флоту в 30 листопада 2004[9] | Переданий ВМС України 1 серпня 1997 року. Після списання був проданий Туреччині для використання в ролі корабля-мішені[14]. |
Грозящий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 162 | 4 травня 1975 | 7 лютого 1977 | 30 вересня 1977 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1995 | |
Неукротимий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 163 | 22 січня 1976 | 7 вересня 1977 | 30 грудня 1977 | БФ | виведений зі складу флоту в 2009 | Затонув 5 листопада 2012 року в Балтійському морі. |
Громкий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 164 | 23 червня 1976 | 11 квітня 1978 | 30 вересня 1978 | ПФ | виведений зі складу флоту в 1998 | |
Бессменний | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 165 | 11 січня 1977 | 9 серпня 1978 | 26 грудня 1978 | ПФ | виведений зі складу флоту в 1998 | |
Горделівий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 166 | 26 липня 1977 | 3 травня 1979 | 20 вересня 1979 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1994 | |
Р'яний | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 167 | 1 березня 1978 | 1 вересня 1979 | 31 грудня 1979 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 1997 | |
Ревностний | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 168 | 1 березея 1978 | 1 вересня 1979 | 31 грудня 1979 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 2003 | |
Допитливий | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 169 | 27 червня 1979 | 16 квітня 1981 | 30 листопада 1981 | ЧФ | в бойовому складі[15] | |
Проєкт 11351 «Нерей» (Krivak III) | ||||||||
Менжинський | СБЗ «Залив», Керч | 201 | 14 серпня 1981 | 31 грудня 1982 | 29 грудня 1983 | БОХР | виведений зі складу флоту в 1998 | |
Дзержинський | СБЗ «Залив», Керч | 202 | 20 січня 1983 | 2 березня 1984 | 29 грудня 1984 | БОХР | в бойовому складі | Служить разом з береговою охороною Росії.[16] |
Орел (екс-Імені XXVII з'їзду КПРС, екс-Юрій Андропов) |
СБЗ «Залив», Керч | 203 | 26 вересня 1983 | 2 листопада 1985 | 30 вересня 1986 | БОХР | в бойовому складі | Служить разом з береговою охороною Росії.[16] |
Псков (екс-Імені 70-річчя ВЧК-КГБ) |
СБЗ «Залив», Керч | 204 | 26 грудня 1985 | 18 лютого 1987 | 29 грудня 1987 | БОХР | виведений зі складу флоту в 2002 | |
Анадир (екс-Імені 70-річчя Прикордонних) |
СБЗ «Залив», Керч | 205 | 2 квітня 1987 | 2 березня 1988 | 30 грудня 1988 | БОХР | виведений зі складу флоту в 2002 | |
Кедров | СБЗ «Залив», Керч | 206 | 4 квітня 1988 | 30 квітня 1989 | 28 грудня 1989 | БОХР | виведений зі складу флоту в 2002 | |
Воровський | СБЗ «Залив», Керч | 207 | 15 травня 1989 | 28 липня 1990 | 29 грудня 1990 | БОХР | виведений зі складу флоту в 2017 | |
Гетьман Сагайдачний | СБЗ «Залив», Керч | 208 | 5 жовтня 1990 | 29 березня 1992 | 2 квітня 1993 | ВМС України | затоплений 3 березня 2022 | Був частково затоплений під час російського вторгнення в Україну. |
Гетьман Вишневецький (екс-Червоний Вимпел) |
СБЗ «Залив», Керч | 209 | 27 грудня 1992 | — | — | ВМС України | Скасовано 1995 року. | Планувався як рос. Красный Вымпел, у серпні 1992 перейменовано.[17] |
Проєкт 11352/11353 (Krivak IV) | ||||||||
Жаркий | СБЗ «ім. А. А. Жданова», Ленінград | 711 | 16 квітня 1974 | 3 листопада 1975 | 29 червня 1976 | ПФ | виведений зі складу флоту в 2002 | |
Легкий (екс-Ленінградський комсомолець) |
СБЗ «ім. А. А. Жданова», Ленінград | 713 | 22 квітня 1974 | 1 квітня 1977 | 29 вересня 1977 | ПФ | виведений зі складу флоту в 2003 | |
Летучий[ru] | СБЗ «ім. А. А. Жданова», Ленінград | 714 | 9 березня 1977 | 19 березня 1978 | 10 серпня 1978 | ТОФ | виведений зі складу флоту в 2005 | |
Пилкій | СБЗ «ім. А. А. Жданова», Ленінград | 715 | 6 травня 1977 | 20 серпня 1978 | 28 грудня 1978 | БФ | виведений зі складу флоту в 2012 | |
Проєкт 11356 (Тальвар)[en] | ||||||||
INS Talwar[en] | Балтійський завод, Санкт-Петербург | 301 | 10 березня 1999 | 12 травня 2000 | Березень 2002 (Росія), 18 червня 2003 (Індія) | ВМС Індії | в бойовому складі | |
INS Trishul[en] | Балтійський завод, Санкт-Петербург | 302 | 24 вересня 1999 | 24 жовтня 2000 | Лютий 2002 (Росія), 25 червня 2003 (Індія) | ВМС Індії | в бойовому складі | |
INS Tabar[en] | Балтійський завод, Санкт-Петербург | 303 | 26 травня 2000 | 25 травня 2001 | Січень 2004 (Росія), 19 квітня 2004 (Індія) | ВМС Індії | в бойовому складі | |
INS Teg[en] | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01354 | 28 липня 2007 | 27 жовтня 2009 | 27 квітня 2012 (Індія) | ВМС Індії | в бойовому складі | |
INS Tarkash[en] | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01355 | 27 жовтня 2007 | 23 червня 2010 | Жовтень 2012 (Росія), 9 листопада 2012 (Індія) | ВМС Індії | в бойовому складі | |
INS Trikand[en] | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01356 | 12 червня 2008 | 25 травня 2011 | квітень 2013 (Росія), 29 червня 2013 (Індія) | ВМС Індії | в бойовому складі | |
Проєкт 11356Р (Адмірал Григорович) | ||||||||
Адмірал Григорович | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01357 | 18 грудня 2010 | 14 березня 2014[джерело?] | 11 березня 2016 | ЧФ | в бойовому складі | |
Адмірал Ессен | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01358 | 8 липня 2011 | 7 листопада 2014 | 7 червня 2016 | ЧФ | в бойовому складі | |
Адмірал Макаров | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01359 | 29 лютого 2012 | 2 вересня 2015 | 27 грудня 2017 | ЧФ | в бойовому складі | |
«INS Tushil»[ru] (екс-Адмірал Бутаков) |
СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01360/ 01457 | 13 липня 2013 | 5 березня 2016 | 2024 | ВМС Індії | Продано Індії | |
«INS Tamala»[ru] (екс-Адмірал Істомін) |
СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01361/ 01458 | 15 листопада 2013[джерело?] | 16 листопада 2017 | 2024 | ВМС Індії | ||
Адмірал Корнілов | СБЗ «Янтарь», Калінінград | 01362 | — | 16 листопада 2017 | 2026 |
- Корвети проєкту 1124
- Корвети проєкту 1241
- Фрегати типу «Тальвар»[en][18]
- Фрегати проєкту 11356Р «Буревестник»
- ↑ Фрегат «Адмирал Макаров» открыл огонь новейшими ракетами на Балтике
- ↑ Сторожевой корабль «Разительный». Інформаційний ресурс «Черноморский флот» (рос.)
- ↑ Проект 1135 и 1135М. Военный портал (рос.)
- ↑ Проект 1135 «Буревестник» на сайті army.lv [Архівовано 2012-06-18 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Проект 1135 и 135М. Сайт russian-ships.info [Архівовано 24 грудня 2010 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Проект 11351. Сайт russian-ships.info [Архівовано 30 листопада 2010 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Додаток № 4 до Угоди між Україною і російською Федерацією про параметри поділу Чорноморського флоту. Перелік військових кораблів та суден Чорноморського флоту, які належать Україні та Російській Федерації. План-графік передачі кораблів і суден ЧФ в склад ЗС Російської Федерації і України
- ↑ Павел Лакийчук. ЧФ России и ВМС Украины: «рожки да ножки» уже и навсегда? Причины, состояние, тенденции. Чорноморська безпека. № 3(17) 2010 [Архівовано 26 квітня 2011 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ а б Розпорядження КМУ від 30 листопада 2004 р. N 875-р
- ↑ Россия задержала поставку Индии фрегатов класса «Тальвар». lenta.ru 26.08.2011 (рос.)
- ↑ Проект 1135.6, сторожевой корабль (фрегат, тип «Тальвар»). Оружие России [Архівовано 23 квітня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Aceves, William J. (1993). Diplomacy at Sea: U.S. Freedom of Navigation Operations in the Black Sea. International Law Studies. 68.
- ↑ Russian Black Sea Fleet guard ship deploys to sea after repairs. ТАСС. 7 квітня 2021.
- ↑ «Павел Лакийчук. ЧФ России и ВМС Украины: „рожки да ножки“ уже и навсегда? Причины, состояние, тенденции.» [Архівовано 26 квітня 2011 у Wayback Machine.] Чорноморська безпека, № 3(17), 2010.(рос.)
- ↑ Russian guard ship returning to Sevastopol from Mediterranean. TASS. 9 жовтня 2018. Архів оригіналу за 10 жовтня 2018. Процитовано 9 жовтня 2018.
- ↑ а б Krivak III (Nerey) class frigate of the Russian Coast Guard. Naval Analyses — через Imgur.
- ↑ Michael Holm. Krivak III class. Процитовано 24 грудня 2016.
- ↑ Україна постачатиме турбіни для індійських фрегатів. http://uprom.info/. Національний промисловий портал. 19 листопада 2018. Процитовано 18 листопада 2018.
- Апальков Ю. В. Ударні кораблі. Частина 2. Малі ракетні кораблі та катери = Ударные корабли. Часть 2. Малые ракетные корабли и катера. — Санкт-Петербург : Галея Принт, 2004. — С. 51. — ISBN ISBN 5-8172-0087-2. (рос.)
- Кузик Б.Н., Нікольський В.І., Новічков М.М. Військові флот миру. Довідник = Военные флоты мира. Справочник. — Москва : ООО Национальный центр научно-технической информации, 2005. — 1250 с. — ISBN 5-98384-005-3. (рос.)