Уряд Литви
Уряд Литви | |
![]() | |
Країна |
![]() |
---|---|
Юрисдикція | Литва |
Є власником | Вільнюська телевежа |
Розташування штаб-квартири | Вільнюс |
Офіційний сайт(лит.) Офіційний сайт(англ.) | |
![]() |
![]() |
Ця стаття є частиною серії статей про державний лад і устрій Литви |
Глава держави |
|
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/LR_Vyriausybe_by_Augustas_Didzgalvis.jpg/220px-LR_Vyriausybe_by_Augustas_Didzgalvis.jpg)
Уряд Литви — вищий орган виконавчої влади Литви[1].
Главою уряду Литви є прем'єр-міністр. До складу уряду входять прем'єр-міністр, міністри та інші члени, встановлені законом.
Кандидатура прем'єр-міністра вноситься в Сейм Президентом і має бути затверджена протягом 10 днів.
Нинішній уряд під керівництвом Саулюса Скверняліса - 17-ий з 1990 року, коли було проголошено відновлення незалежності Литовської Республіки.
Уряд вирішує державні справи на своїх засіданнях, ухвалюючи рішення більшістю голосів усіх членів Уряду. Протоколи приймаються та звукозаписуються на засіданнях уряду, однак урядові засідання не були загальнодоступними[2].
Постанова Уряду, прийнята на засіданні, підписується Прем'єр-міністром та Міністром відповідної гілки влади.
Прем'єр-міністр та міністри також мають право брати участь у засіданнях Сейму, її комітетів, комісій та парламентських груп та висловити свою думку з розглянутих питань.
Прем'єр-міністр та міністри не можуть мати жодних інших посад (крім членів Сейму), не можуть працювати в комерційних та інших приватних установах або підприємствах, і не можуть отримувати будь-яку винагороду, крім заробітної плати, однак члени Уряду можуть отримувати винагороду за творчу та наукову діяльність.
Канцелярія Уряду підтримує Уряд у виконанні функцій Уряду та Прем'єр-міністра. Канцелярію Уряду очолює канцлер Уряду[3]. Мільда Даргупайте працювала канцлером з 2016 року.
Склад чинного уряду подано станом на 30 грудня 2016 року[1].
-
Головний вхід
- ↑ а б (англ.) Lithuania // Chiefs of State and Cabinet Members of Foreign Governments. — Washington, D.C. : Central Intelligence Agency, 2017. — 2 вересня. — Дата звернення: 21 лютого 2017 року.
- ↑ Nutrauktos Vyriausybės posėdžių transliacijos. DELFI. Архів оригіналу за 18 лютого 2018. Процитовано 17 лютого 2018.
- ↑ Mission. lrv.lt (лит.). Архів оригіналу за 21 лютого 2018. Процитовано 17 лютого 2018.
- Державний лад країн світу : довідник / В. М. Шаповал. — К. : Український центр правничих студій, 1999. — 318 с. — ISBN 966-7630-00-5.
- Конституційне право зарубіжних країн : підручник для студентів юрид. вищ. навч. закладів і факультетів / В. М. Шаповал. — вид. 4-те. — К. : Вища школа, 2001. — 262 с. — ISBN 966-505-126-1.