Синтія Ніксон
Синтія Ніксон | ||||
---|---|---|---|---|
англ. Cynthia Nixon[1] | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | англ. Cynthia Ellen Nixon | |||
Народилася | 9 квітня 1966[3][4][…] (58 років) Нью-Йорк, Нью-Йорк, США | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | телеакторка, кіноакторка, акторка, акторка театру, поетеса, slam poet | |||
Alma mater | Бернард-коледж, Hunter College High Schoold, PS 158d і HB Studiod | |||
Роки діяльності | 1979 — тепер. час | |||
IMDb | nm0633223 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
Си́нтія Ні́ксон (англ. Cynthia Ellen Nixon; нар. 9 квітня 1966 рік, Нью-Йорк, США) — американська акторка і театральна режисерка, лауреатка двох премій «Еммі» і Гільдії кіноакторів США, «Тоні» і «Греммі», а також п'ятикратна номінантка на «Золотий глобус». Також вона американська політична діячка.
Почала свою кар'єру на театральній сцені, також періодично з'являючись на телебаченні і в кіно. Вона була вперше номінована на премію «Тоні» в 1995 році, за роль у п'єсі Indiscretions. У 2006 році, за роль у п'єсі «Кроляча нора», Ніксон отримала «Тоні» за кращу жіночу роль у п'єсі, а в 2012 році ще раз висувалася на премію в цій категорії за провідну роль у Wit.
Домоглася широкої популярності завдяки ролі Міранди Гоббс у комедійному телесеріалі HBO «Секс у великому місті», де вона знімалася з 1998 по 2004 рік. Цю роль вона потім повторила у двох його комерційно успішних повнометражних сиквелах: «Секс у великому місті» (2008) і «Секс у великому місті 2» (2010). За роль у серіалі Ніксон тричі номінувалася на «Еммі» за кращу жіночу роль другого плану в комедійному телесеріалі, вигравши одну статуетку в 2004 році. Вона виграла свою другу «Еммі» в 2008 році, за гру жінки з дисоціативним розладом ідентичності в серіалі «Закон і порядок: Спеціальний корпус».
Народилася в Нью-Йорку, штат Нью-Йорк. Мати — актриса Анна Нолл, батько — радіожурналіст Волтер Ніксон. Синтія була єдиною дитиною в сім'ї. Її батьки вирішили розлучитися, коли їй було шість років. Після цього дівчинка залишилася жити з матір'ю. У 1988 році вона закінчила зі ступенем бакалавра Барнард-коледж[6].
Дебютувала на сцені в дванадцятирічному віці, у п'єсі, де виступала її мати[7]. На телебаченні вона дебютувала в епізоді ABC Afterschool Specials в 1979 році, а потім і на бродвейській сцені, у п'єсі «Філадельфійська історія». У наступні роки паралельно з навчанням у коледжі Ніксон виступала на сцені, а в 1994 році грала одночасно в двох успішних бродвейських п'єсах: The Real Thing і Hurlyburly. Між тим вона зіграла роль покоївки в фільмі 1984 року «Амадей», а потім знялася в комедії «Манхеттенський проект». Також вона брала участь у різних телефільмах і міні-серіалах, серед яких можна виділити «Таннер 88» (1988) Роберта Альтмана. У 2004 році Ніксон знялася в продовженні проекту — «Теннер проти Теннера».
Ніксон грала роль Джульєтти у Нью-Йоркській постановці «Ромео і Джульєтти» в 1988 році[8]. У наступному році вона виступала у вшанованій Пулітцерівською премією п'єсі «Хроніки з життя Хайді». У 1994 році вона замінила Маршу Гей Гарден в п'єсі «Ангели у Америці», а у 1995 році отримала першу в кар'єрі номінацію на премію «Тоні»[9]. У 1997 році вона виступала в комедійній п'єсі The Last Night of Ballyhoo. У той же період вона виступила одним із засновників театральної трупи Drama Dept., до якої входять такі актори, як Сара Джессіка Паркер, Ділан Бейкер, Джон Камерон Мітчел і Біллі Крудап[10].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4c/Cynthia_Nixon_Staneky_adj.jpg/220px-Cynthia_Nixon_Staneky_adj.jpg)
Проривом у кар'єрі Ніксон стала роль адвоката і феміністки Міранди Гоббс в комедійному телесеріалі HBO «Секс у великому місті» (1998—2004). Ця роль принесла їй премію «Еммі» за кращу жіночу роль другого плану в комедійному телесеріалі в 2004 році і дві додаткові номінації на нагороду. Вона повторила свою роль у двох його комерційно успішних повнометражних сиквелах: «Секс у великому місті» (2008) і «Секс у великому місті 2» (2010). Після завершення серіалу вона з'явилася в декількох незалежних кінофільмах, а також поверталася на телебачення з гостьовими ролями в серіалах «Швидка допомога», «Доктор Хаус» і «Закон і порядок: Спеціальний корпус». Роль в «Закон і порядок: Спеціальний корпус» принесла їй «Еммі» в категорії «Краща запрошена актриса в драматичному телесеріалі» у 2008 році. Серед її великих робіт слід виділити роль Елеонори Рузвельт у фільмі HBO «Теплі джерела» (2005), яка також принесла їй номінацію на «Еммі» і «Золотий глобус».
У 2006 році Ніксон виконала головну роль у п'єсі «Кроляча нора», яка принесла їй «Тоні» за кращу жіночу роль у п'єсі. Ніколь Кідман зіграла Ніксон в повнометражній екранізації п'єси. У 2012 році вона повернулася на Бродвей з головною роллю у п'єсі Wit, про хворого на рак професора. Заради ролі Ніксон збрила волосся. В результаті вона отримала ще одну номінацію на «Тоні» за виступ у п'єсі. У 2014 році вона зіграла головну героїню в п'єсі The Real Thing, хоча в 1984 році виступала в оригінальній постановці в іншій ролі[11]. Між своїми ролями на сцені Ніксон періодично поверталася до телебачення: в міні-серіалі 2012 року «Світ без кінця» і другорядними ролями у «Ця страшна буква «Р»» і «Ганнібал»[12].
У 2015 році Ніксон отримала похвалу від критиків за головні ролі у незалежних кінофільмах «Джеймс Уайт» і «Стокгольм, Пенсильванія»[13][14][15]. Обидва фільми дебютували в рамках фестивалю «Санденс»[16]. Пізніше в цьому році вона знялася в біографічному фільмі Теренса Девіса «Тиха пристрасть», граючи поета Емілі Дікінсон[17].
З 1988 по 2003 рік Ніксон співмешкала з англійським професором Денні Мозесом. У колишньої пари є двоє дітей: дочка — Саманта Мозес (нар. листопад 1996) і син Чарльз Изекіель Мозес (нар. 16.12.2002).
З 2004 року вона у стосунках з активісткою освітнього руху Крістін Маріноні. Вони познайомилися на протестній акції, в якій взяли участь батьки, обурені зменшенням бюджету державних шкіл. Деяких учасників пікету заарештували, у тому числі Ніксон і Маріноні — так вони і пізнали одне одного. У 2009 році пара оголосила про заручини. У лютому 2011 року Ніксон народила сина Макса Еллінгтона Ніксон-Маріноні. 27 травня 2012 року в штаті Нью-Йорк відбулося її весілля з Маріноні[18][19].
У жовтні 2006 року, Ніксон був поставлений діагноз — рак молочної залози[20]. Вона вирішила приховати хворобу від громадськості й оголосила про неї лише в квітні 2008 року[21]. Після цього вона стала активісткою в русі допомоги жінкам, які страждають хворобою і випустила кілька спеціальних документальних програм для NBC.
Ніксон є активним прихильником Демократичної партії. Вона їздила по країні за програмою підтримки легалізації одностатевих шлюбів. В рамках кампанії на пост мера Нью-Йорка Ніксон виступала з активною підтримкою Білла де Блазіо[22].
Рік | Назва (укр.) | Назва (англ.) | Роль | Примітки |
---|---|---|---|---|
1980 | Маленькі спокусниці | Little Darlings | Саншайн | |
1981 | The Private History of a Campaign That Failed | Сью Еллен | ||
1981 | Принц міста | Prince of the City | Джинні | |
1981 | Тату | Tattoo | Сінді | |
1982 | The Secret Adventures of Tom Sawyer and Huck Finn | Аліса | Телевізійний фільм | |
1982 | My Body, My Child | Телевізійний фільм | ||
1983 | I Am the Cheese | Емі Гертц | ||
1984 | Амадей | Amadeus | Лорн | |
1985 | O.C. and Stiggs | Мішель | ||
1986 | Мангеттенський проект | The Manhattan Project | Дженні Ендерман | Номінація — Премія «Молодий актор» |
1989 | Let It Ride | Еванджелін | ||
1990 | The Love She Sought | Джанет Рафт | Телевізійний фільм | |
1991 | Love, Lies and Murder | Донна | Телевізійний фільм | |
1991 | Face of a Stranger | Тіна | Телевізійний фільм | |
1992 | Through an Open Window | Ненсі Купер | ||
1993 | Моральні цінності сімейки Адамсів | Addams Family Values | Гізер | |
1993 | The Pelican Brief | Аліса Старк | ||
1994 | Baby’s Day Out | Джильбертін | ||
1996 | Marvin’s Room | Голова дома для людей похилого віку | ||
1996 | The Cottonwood | Донна | ||
1999 | The Out-of-Towners | Шина | ||
1999 | Advice from a Caterpillar | Міссі | ||
2000 | Papa’s Angels | Шарон Дженкінс | Телевізійний фільм | |
2002 | Іґбі йде на дно | Igby Goes Down | Місіс Піггі | |
2005 | Теплі джерела | Warm Springs | Елеонора Рузвельт | Телевізійний фільм
Номінація — Премія «Еммі» |
2005 | One Last Thing… | Керол | ||
2005 | Little Manhattan | Леслі | ||
2007 | The Babysitters | Гейл Белтран | ||
2008 | Секс і Місто | Sex and the City | Міранда Гоббс | |
2008 | Lymelife | Мелісса Брегг | ||
2009 | An Englishman in New York | Пенни Аркаде | FilmOut Festival Award | |
2010 | Sex and the City 2 | Міранда Гоббс | ||
2011 | Too Big to Fail | Мішель Девіс | Телевізійний фільм | |
2011 | Бастіон | Rampart | Барбара | |
2014 | Ruth & Alex | Нісі | ||
2015 | Stockholm, Pennsylvania | Марсі | Номінація — Премія «Вибір телевізійних критиків» | |
2015 | James White | Гейл Вайт | ||
2015 | The Adderall Diaries | Джен Девіс | ||
2016 | A Quiet Passion | Емілі Дікінсон |
Рік | Назва | Роль | Примечания |
---|---|---|---|
1979 | ABC Afterschool Specials | Мелані Гембл | Епізод: «Seven Wishes of a Rich Kid» |
1983 | ABC Afterschool Specials | Эмі Кессіді | Епізод: «It’s No Crush, I’m in Love» |
1988 | Tanner '88 | Алекс Таннер | Міні-серіал |
1988 | The Murder of Mary Phagan | Дорін | Міні-серіал |
1989 | Gideon Oliver | Еллісон | Епізод: «Sleep Well, Professor Oliver» |
1989 | The Equalizer | Джекі | Епізод: «Silent Fury» |
1990 | The Young Riders | Энні | Епізоди: «Gathering Clouds: Part 1» и «Gathering Clouds: Part 2» |
1990 | Law & Order | Лора ді Бісі | Епізод: «Subterranean Homeboy Blues» |
1993 | Murder, She Wrote | Эліс Морган | Епізод: «Threshold of Fear» |
1996 | Nash Bridges | Мелісса | Епізод: «Aloha Nash» |
1996 | Early Edition | Шейла | Епізод: «Baby» |
1999 | The Outer Limits | Труді | Епізод: «Alien Radio» |
1999 | Touched by an Angel | Меліна Річардсон / Сестра Сара | Епізод: «Into the Fire» |
1998-2004 | Sex and the City | Міранда Гоббс | Регулярна роль, 94 епізоди Премія «Еммі» (2004) |
2004 | Tanner on Tanner | Алекс Теннер | Міні-серіал |
2005 | ER | Еллі Шор | Епізод: «Alone in a Crowd» |
2005 | House | Эніка Йованович | Епізод: «Deception» |
2007 | Закон і порядок: Спеціальний корпус | Дженіс Донован | Епізод: «Alternate» Премія «Еммі» |
2011 | Law & Order: Criminal Intent | Аманда Роллінс | Епізод: «Icarus» |
2010-2011 | Невиліковне Це | Ребекка | 10 епізодів |
2012 | World Without End | Петранілла | Мини-сериал |
2013-2014 | Alpha House | Сенатор Карлі Ермінстон | 6 епізодів |
2014 | Ганнібал | Кеді Прарнелл | 4 епізоди |
2020 | Сестра Ретчед | Гвендолін Бріггс | 9 епізодів |
- ↑ https://www.wikidata.org/wiki/Q228725
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #137210922 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ SNAC — 2010.
- ↑ Internet Broadway Database — 2000.
- ↑ Cynthia Nixon. TV Guide. Процитовано 24 серпня 2014.
- ↑ Life After ‘Sex’. The New York Times. 19 января 2012. Процитовано 24 серпня 2014.
- ↑ Review/Theater; 'Romeo and Juliet' in the Shakespeare Marathon. The New York Times. 25 мая 1988. Процитовано 24 серпня 2014.
- ↑ Cynthia Nixon. Процитовано 24 серпня 2014.
- ↑ Actress Cynthia Nixon. NPR. 22 августа 2002. Процитовано 24 серпня 2014.
- ↑ Cynthia Nixon Returns to 'The Real Thing' on Broadway. The Hollywood Reporter. 13 марта 2014. Процитовано 24 серпня 2014.
- ↑ Natalie Abrams (6 сентября 2013). Sex and the City Star Cynthia Nixon Joins the Cast of Hannibal. TV Guide. Процитовано 24 серпня 2014.
- ↑ Eric Kohn (23 января 2015). Sundance Review: Christopher Abbott and Cynthia Nixon Triumph in Devastating 'James White'. Indiewire. Процитовано 24 січня 2015.
- ↑ Brent Lang (23 января 2015). Sundance: Cynthia Nixon, Christopher Abbott on Love, Death and ‘James White’. Variety. Процитовано 24 січня 2015.
- ↑ Peter Debruge (23 января 2015). Sundance Film Review: ‘Stockholm, Pennsylvania’. Variety. Процитовано 24 січня 2015.
- ↑ Rodrigo Perez (24 января 2015). Sundance Review: ‘Stockholm, Pennsylvania’ Starring Saoirse Ronan & Cynthia Nixon. The Playlist. Архів оригіналу за 3 липня 2015. Процитовано 24 січня 2015.
- ↑ Ryan Lattanzio (5 мая 2015). Terence Davies' Long-Awaited Emily Dickinson Biopic Is Really Happening. Indiewire. Архів оригіналу за 8 липня 2015. Процитовано 8 червня 2015.
- ↑ Cynthia Nixon and Christine Marinoni Get Married. People. Архів оригіналу за 28 червня 2012. Процитовано 29 травня 2012.
- ↑ Cynthia Nixon and Girlfriend Tie the Knot!. Архів оригіналу за 28 червня 2012. Процитовано 29 травня 2012.
- ↑ Sterns, Olivia; Periera, Jen; Trachtenberg, Thea; Zaccaro, Laura (15 квітня 2008). Cynthia Nixon Beats Breast Cancer, Becomes Advocate. ABC News. Процитовано 13 березня 2014.
- ↑ Celebrities Inspiration Roundup. American Breast Cancer Guide. Архів оригіналу за 28 вересня 2007. Процитовано 19 березня 2018.
- ↑ De Blasio appoints Cynthia Nixon to advisory board. New York Post. 27 июня 2014. Процитовано 24 серпня 2014.
- Народились 9 квітня
- Народились 1966
- Уродженці Нью-Йорка
- Акторки XXI століття
- Акторки XX століття
- Американські театральні акторки
- Американські телеакторки
- Американські кіноакторки
- Лауреати премії GLAAD Media Awards
- Лауреати премії «Греммі»
- Лауреати премії «Золота малина»
- Лауреати премії «Тоні»
- Лауреати премії «Еммі»
- Лауреати премії Гільдії кіноакторів США
- Американці англійського походження
- Німці США
- Американці ірландського походження
- Шотландці США
- Американці валлійського походження
- Актори-бісексуали
- Американські актори-політики