Плотницький Олег Юрійович
Олег Плотницький | |
---|---|
![]() | |
Загальна інформація | |
Національність | українець |
Громадянство | ![]() |
Народження | 5 червня 1997 (27 років) с. Летківка |
Зріст | 194 см[1] |
Спорт | |
Країна | ![]() |
Вид спорту | волейбол |
Команда | «Локомотив» (Харків) «Монца» (Італія) «Перуджа» (Італія) |
Нац. збірна | ![]() |
![]() |
Олег Юрійович Плотни́цький (нар. 5 червня 1997, с. Липівка[2][3], або Летківка[4], Вінницька область) — український волейболіст, догравальник італійського клубу «Сір Сафети Суса» з міста Перуджі. Капітан національної збірної.
Народився в Липівка на Вінниччині. Тато — Володимирович Плотницький[5] — і мама Оксана[6] були волейболістами. Після завершення ігрової кар'єри Володимир Плотницький став тренером. Син у нього тренувався з другого класу, у ДЮСШ-2 «Новатор» у Хмельницькому). У восьмому класі Олег переїхав до Харкова. Де навчався в Харківському обласному вищому училищі фізичної культури та спорту.
Першою командою була харківська «Юракадемія». Потім виступав за «Локомотив», найсильніший клуб в історії українського волейболу. Де двічі здобув золоті медалі чемпіонату України.
У листопаді 2017 року отримав запрошення від італійського клубу «Веро Воллей Монца». Наразі є єдиним українським представником у найсильнішій волейбольній лізі. Відіграв два сезони в «Монці», ставши лідером команди, у сезоні 2019-20 перейшов до «Сер Сейфеті Перуджі».
В «Перуджі» він виграв три Суперкубки Італії, нагороджений як MVP у 2022 році, Кубку Італії 2021-22 та Клубному чемпіонаті світу 2022.
У сезоні 2023/24 вперше в кар'єрі здобув золоті нагороди чемпіонату Італії.
З 14 років також бере участь у змаганнях із пляжного волейболу. З першим партнером Микитою Калабердою переміг у юнацькому чемпіонаті України 2011 року. Два роки грав у парі з Дмитром Канаєвим, а потім — з Іллею Ковальовим, партнером по «Локомотиву».
За юніорську збірну України виступав з 2013 року. У першому матчі грав за команду 1995 року народження.
Гравець збірної України (U-20)[7]. У складі студентської збірної України (головний тренер — Уґіс Крастіньш) — півфіналіст Універсіади 2017[8].
Капітан національної збірної, учасник чемпіонатів Європи, і Чемпіонату Світу.
2021 року виграв срібну медаль Європейської золотої ліги.[9].
2022 року вперше в історії збірна Україна взяла участь у фіналі чемпіонату світу. Олег показав гарну гру і вивів збірну в 1/4 фіналу, де програли збірній Словенії.
2023 року у складі збірної виборов срібні нагороди Європейської золотої ліги та бронзові — кубка претендентів. В обох турнірах українці програли 2-3 збірній Туреччини.
Срібний призер Євроліги (2): 2021, 2023.
Бронзовий призер Кубка Претендентів: 2023.
Україна
Чемпіон України (2): 2016, 2017.
Переможець Кубка України: 2016.
Фіналіст Кубка України: 2017.
Переможець Суперкубка України: 2017.
Італія
Срібний призер чемпіонату Італії (2): 2021, 2022[10].
Переможець Кубка Італії: 2022.
Фіналіст Кубка Італії (2): 2020, 2021.
Переможець Суперкубка Італії (3): 2019, 2020, 2022.
Фіналіст Кубка виклику:2019.
Переможець клубного чемпіонату світу: 2022.
- Найкращий гравець чвертьфіналів Ліги чемпіонів 2020/21[11].
- Кращий подавальник Чемпіонату світу 2022[12].
- Найкращий приймаючий чемпіонату Італії в сезоні 2022/23[13].
![]() | |
---|---|
![]() |
ОЛЕГ ПЛОТНИЦЬКИЙ: ВЕЛИКДЕНЬ ВДОМА, НОВІ ПРОПОЗИЦІЇ ТА ПРЕМІАЛЬНІ В ІТАЛІЇ. ЕКСКЛЮЗИВ ВІД KAMP-SPORT на YouTube // Kamp–Sport. — 2021. — 3 травня. |
![]() |
Олег Плотницький про підготовку до ігор, власні забобони (Ранок 22.07.19) на YouTube // Суспільне Чернігів. — 2019. — 22 липня. |
![]() |
Нова зірка світового волейболу - Олег Плотницький // Нападай як PRO #7 на YouTube // RSport — Волейбол. — 2020. — 9 листопада. (рос.) |
![]() |
Лубе Чівітанова vs Перуджа. Хуанторена vs Плотницький на YouTube // RSport — Волейбол. — 2021. — 17 лютого. (рос.) |
![]() |
Перуджа vs Лубе Чівітанова. Плотницький vs Хуанторена на YouTube // RSport — Волейбол. — 2021. — 20 лютого. (рос.) |
![]() |
🎙#1 — Олег Плотницький. Збірна, конкуренція з Леоном, зарплата в Перуджі, стосунки з Анною Степанюк на YouTube // volleyball.ua. — 2020. — 18 травня. (рос.) |
- ↑ а б Леґа Паллаволо Серія А — 1987.
- ↑ Суворе дитинство, гроші і «спорт поза політикою». Відверте інтерв'ю української зірки європейського волейболу. Архів оригіналу за 24 жовтня 2019. Процитовано 24 жовтня 2019.
{{cite web}}
: Недійсний|url-status=no
(довідка) - ↑ Іноді стверджують, що народився у Вінниці; див.: Зірковий український спортсмен може змінити Італію на Росію [Архівовано 29 вересня 2021 у Wayback Machine.].
- ↑ Волейбольна Вінничина.
- ↑ 2020 — Рік Європи в Україні Відкриймо для себе Європу разом! (Хмельницькі легіонери в Європі-Плотницький Олег Юрійович) [Архівовано 26 вересня 2021 у Wayback Machine.].
- ↑ 3:15 [Архівовано 24 вересня 2021 у Wayback Machine.].
- ↑ Микола ПАСАЖІН: «Суперники серйозні, але їх можна перемагати» [Архівовано 10 грудня 2021 у Wayback Machine.]. — 2017.
- ↑ Універсіада. Чвертьфінал. Поквиталися з бразильцями!. Архів оригіналу за 5 жовтня 2021. Процитовано 5 жовтня 2021.
- ↑ Збірна України — срібний призер Золотої Євроліги-2021. Волейбол в Україні. Архів оригіналу за 6 вересня 2021. Процитовано 11 вересня 2021.
{{cite web}}
: Недійсний|url-status=no
(довідка) - ↑ Play Off SuperLega Credem Banca Tabellone.
- ↑ Олега Плотницького визнали найкращим гравцем чвертьфіналів волейбольної Ліги чемпіонів. Архів оригіналу за 29 вересня 2021. Процитовано 29 вересня 2021.
- ↑ [1]
- ↑ Леваднюк, Сергій (24 жовтня 2023). Олег Плотницький отримав відзнаку найкращого приймаючого італійської Суперліги з волейболу сезону 2022/23. Суспільне спорт.
- Олег Плотницький: «В Італії мене називають Калашніковим» [Архівовано 1 квітня 2019 у Wayback Machine.].
- Національна чоловіча збірна України.
- Олег Плотницький, Ілля Ковальов: «Португальське „срібло“ додало нам впевненості» [Архівовано 1 квітня 2019 у Wayback Machine.].
- Голосуй за Олега Плотницького! [Архівовано 12 вересня 2021 у Wayback Machine.]
- Палочка-выручалочка украинской сборной Олег Плотницкий [Архівовано 26 серпня 2017 у Wayback Machine.] (рос.)
- Наше інтерв'ю. І «класик» и «пляжник» — кращий молодий гравець Европи Олег Плотницький [Архівовано 1 квітня 2019 у Wayback Machine.]. (рос.)
- Профіль гравця на сайті LegaVolley [Архівовано 1 квітня 2019 у Wayback Machine.]. (італ.) (англ.)
- Профіль на сайті CEV [Архівовано 1 квітня 2019 у Wayback Machine.] (англ.)
- Профіль на сайті Volleyball-Movies [Архівовано 17 вересня 2018 у Wayback Machine.] (англ.)
- [2] [Архівовано 24 січня 2021 у Wayback Machine.]
- Sir Safety Susa Perugia 1 — 3 Allianz Milano. (італ.)
- Народились 5 червня
- Народились 1997
- Уродженці Липівки (Томашпільський район)
- Навчалися у Хмельницькому
- Українські волейболісти
- Гравці чоловічої збірної України з волейболу
- Капітани чоловічої збірної України з волейболу
- Українські пляжні волейболісти
- Волейболісти «Локомотива» (Харків)
- Учасники літніх юнацьких Олімпійських ігор 2014
- Волейболісти «Перуджі»
- Волейболісти «Монци»
- Українські учасники Європейських ігор