Музей природознавства (Лондон)
Музей природознавства Natural History Museum | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
51°29′46″ пн. ш. 0°10′35″ зх. д. / 51.495983° пн. ш. 0.176372° зх. д. | |
Тип | музей природничої історії національний[2] гербарій[3] і позавідомчий державний органd |
Статус спадщини | реєстрова будівля I ступеняd |
Склад | Natural History Museum Library and Archivesd і British Museum (Natural History). Department of Botany.d |
Країна | ![]() |
Розташування | Ексхібішн роуд, Південний Кенсінгтон, Лондон |
Адреса | SW7 5BD Cromwell Road, London, SW7 5BD[4] |
Стиль | неороманський стиль |
Архітектор | Alfred Waterhoused |
Засновник | Річард Оуен |
Засновано | 1881 |
Відкрито | 1881 |
Фонд | 80 000 000[5] |
Відвідувачі | 4,145,153 (2009)[1] |
Директор | Патрік Валланс[6] |
Сайт | www.nhm.ac.uk |
![]() | |
![]() |
Музей природознавства (англ. Natural History Museum) — один з трьох великих музеїв на Ексхібішн роуд у Південному Кенсінгтоні у Лондоні (інші два це Музей науки та Музей Вікторії та Альберта). Головний вхід виходить на Кромвель Роад. Спонсором музею є Міністерство культури, медіа та спорту (англ. Department for Culture, Media and Sport).[7]
Музей природознавства (Лондон) займав восьме місце в ТОП-20 музеїв світу за чисельністю відвідувань у допандемічному 2019 році за даними Theme Index and Museum Index 2022 (перше місце в ТОП-20 займав Лувр) та четверте місце серед британських музеїв. Музей у 2019 році мав майже 5,4 млн. відвідувань. Пандемія Covid-19 сильно вплинула на відвідування – у 2020 році кількість відвідувачів становила 1,2 млн. осіб, у 2021 році – 1,6 млн. У 2022 році стан справ покращився, відбулося певне відновлення інтересу до експозицій Natural History Museum, чисельність відвідувань збільшилась до 4,7 млн. Музей у 2022 році став за відвідуваністю першим серед британських музеїв. [8]
Основу колекції становить зібрання доктора Ганса Слоуна (1660–1753), яке включає гербарій та скелети тварин і людини, що спочатку виставлялися в Монтегю-хаусі (Блумсбері). Спершу цими експонатами завідував Британський музей.
У 1850-х роках професор Р. Овен (директор відділу природознавства Британського музею) поставив питання про розширення зборів та необхідності власного приміщення. 1864 року під музей було куплено ділянку землі в Кенсінгтоні.
Архітектурний проєкт був розроблений Френсісом Фоуком і після його смерті допрацьовувався Альфредом Вотерхаузом. Фасад витриманий в неороманському стилі. Будівництво було розпочато 1873 року та закінчилося 1880 року. Музей відкрився 1881 року; 1963 року він остаточно відокремився від Британського музею.
До 1992 року називався 'British Museum (Natural History) , а в науковій літературі був відомий під абревіатурою B.M. (N.H.) або BMNH[9].
Музей відомий насамперед своїми колекціями скелетів динозаврів у центральному залі, зокрема знаменитим скелетом диплодока (завдовжки 26 метрів), а також цікавою механічною моделлю тираннозавра. У зоологічній частині розташовується 30-метровий кит. Музей має цікаву колекцію метеоритів.
У зовнішньому оздобленні та інтер'єрі музейного будинку використано теракоту майстрів фірми Gibbs And Canning Limited з Tamworth. Цеглини прикрашені зображеннями рослин, тварин та закам'янілостей. Вхід у музей вільний. Найближча станція метро — South Kensington.
-
Зовнішній вигляд біля входу на вулиці Кромвел Роад
-
Центральний зал
-
Зал великих ссавців (Large Mammals Hall)
-
У кімнаті Tank Room в Центрі Дарвіна
-
Скелети, що висять на балконах центральної зали
-
Рухома модель Тираннозавра
-
Центральна зала (The Central Hall)
- ↑ Visits made in 2009 to visitor attractions in membership with ALVA. Association of Leading Visitor Attractions. Архів оригіналу за 31 жовтня 2010. Процитовано 21 травня 2010.
- ↑ а б https://vocaleyes.co.uk/research/heritage-access-2022/benchmark/
- ↑ Index Herbariorum / за ред. P. K. Holmgren, N. H. Holmgren, L. C. Barnett — 1990.
- ↑ https://www.nhm.ac.uk/
- ↑ https://www.nhm.ac.uk/our-science/collections.html?
- ↑ https://www.nhm.ac.uk/discover/news/2022/january/sir-patrick-vallance-next-chair-of-the-board-of-trustees.html
- ↑ Museum governance. The Natural History Museum. Архів оригіналу за 26 серпня 2013. Процитовано 14 березня 2010.
- ↑ TEA/AECOM 2022. Theme Index and Museum Index: The Global Attractions Attendance Report. Publisher: Themed Entertainment Association (TEA)
- ↑ Museums and Galleries Act 1992 [Архівовано 23 травня 2013 у Wayback Machine.] (англ.)(Перевірено 15 травня 2011)
- Офіційна сторінка [Архівовано 22 лютого 2011 у Wayback Machine.]