Манджушрі
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Manjusri_Painted.jpg/220px-Manjusri_Painted.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c9/Manjushri_japan.jpg/150px-Manjushri_japan.jpg)
Манджушрі, Маньджушрі (санскр. मञ्जुश्रीमञ्जुश्री, MañjuśrīIAST, «чудова слава», кит. спр. 文殊[師利], акад. Веньшу[шилі]), також Манджугхоша (санскр. मञ्जुघोषमञ्जुघोष, MañjughoṣaIAST, «чарівний голос»), Манджунатха (санскр. मञ्जुनाथमञ्जुनाथ, MañjunāthaIAST, «прекрасний заступник»), Вагішвара (санскр. वागीश्वरवागीश्वर, vāgīśvaraIAST, «господь мови») і т. д. — в буддизмі Махаяни і Ваджраяни бодгісаттва, «хранитель Раю на Сході», легендарний сподвижник Будди Гаутами. Манджушрі — провідник і вчитель будд минулого, духовний батько бодгісаттв. Його епітет — Кумарабхута (санскр. कुमारभूतकुमारभूत, kumārabhūtaIAST, «колишній принц»). Манджушрі вважається втіленням праджняпараміти, тобто вищої мудрості.[1]
Згідно деяких традицій консортом (Яб-юм у поєднанні) є Сарасваті.[2]
Манджушрі зустрічається вже у найдавнішій махаянській літературі, що дозволяє припустити, що його образ виник в останні століття до н. е. Манджушрі займає центральне місце в «Саддхармапундариці» (де він згадує діяння колишніх будд) і в «Вімалакіртінірдеші» (де він єдиний учень Шак'ямуні, що має рівну мудрість з бодгісаттвою Вімалакірті). У «Гандхав'юсі» Манджушрі — один з двох керівників 500 бодхісаттв і перший наставник головного героя цієї сутри — Судхани.
Ця стаття стосується теми |
Буддизм |
---|
![]() |
Згідно махаянській традиції, Манджушрі 70 міріад кальп тому був благочестивим королем в одній буддгакшетрі, яка знаходиться на сході (причому між цим світом і нашим світом — 7200 мільярдів світів). Він підняв дух просвітлення і вирішив бути бодгісаттвою в сансарі до тих пір, поки не залишиться жодної живої істоти, яка потребує порятунку.
Згідно традиції Ваджраяни Манджушрі разом з Авалокітешварою і Ваджрапані — один з трьох головних бодгісатв. Він — центральна фігура одного з найдавніших творів Ваджраяни — «Манджушрімулакальпи». Манджушрі уособлює мудрість, розум і волю. Зазвичай його зображують красивим індійським царевичем, що сидить на леві. У піднятій правій руці Манджушрі тримає палаючий меч (яким він розсіює морок невігластва), в лівій руці — лотос, на якому лежить сувій «Праджняпараміти сутри».
Гнівною еманацією Манджушрі вважають Махакалу.
Культ Манджушрі був особливо популярним у Тибеті і в Китаї, де його образ зустрічається в багатьох легендах. У китайській традиції Манджушрі зветься Веньшу (кит. 文殊文殊) (яп. Мондзю), у тибетській — Чжам-(д)пел. У Тибеті земним втіленням Манджушрі вважався засновник школи Гелуг Чже Цонкап (1357-1419).
Центром поклоніння Манджушрі в Китаї вважається гора Утайшань.
Втіленням Манджушрі вважав себе Нурхаці (1559-1626), засновник чжурчженської династії Пізня Цзінь, яка згодом була перейменована в Цін. З цим фактом пов'язана одна з версій зміни етноніма: чжурчжені стали називати себе манчжурами.
В японській традиції Манджушрі відомий під ім'ям Мондзю (яп. 文殊, Monju).
Мантра, яка зазвичай асоціюється з Манджушрі, є такою:[3]
oṃ arapacana dhīḥ
ОМ Ах-РА-ПА-ЦА-НА-ДХІх
З культом Манджушрі пов'язана тибетська практика ворожіння з мантрою oṃ arapacana dhīḥ, вирізьбленою на кубиках, подібно до гральних кісток.
-
Бронзова скульптура бодгісатви Манджушрі, Японія, Британський музей
-
Акала (буквально, "нерухомий") - гнівний вияв Манджушрі, тиснення з золотом на тканині (Непал, долина Катманду, ранній період Малла).
-
Lalung Гомпа Манджушрі статуя
-
Фреска, Манджушрі в єднанні з Сарасваті, Namdroling монастир
-
Сторінка манускрипту із зображенням Ваджрапані & Манджушрі (Google Art Project)
-
Малюнок Манджушрі, Бодхісаттви Мудрості
-
Манджушрі, перетинає море (Японія)
- ↑ Hodge, Stephen; Jones, Charles; Tinti, Paola (2003). Keown, Damien (ред.). A Dictionary of Buddhism (англ.). Oxford, UK: Oxford University Press. с. 172. ISBN 0-19-860560-9.
- ↑ Donaldson, Thomas (2001). Iconography of the Buddhist Sculpture of Orissa. с. 274—275. ISBN 978-8170174066.
- ↑ Buswell, Robert. Lopez, Donald. The Princeton Dictionary of Buddhism. 2013. p. 527
- Манджушрі // Міфологічний словник/ Гл. ред. О. М. Мелетинский. — М:Радянська енциклопедія, 1990. — 672 с.
- Ю. Н. Рерих. Тибетская живопись МАНДЖУШРИ, или МАНДЖУГХОША [Архівовано 2 травня 2018 у Wayback Machine.](рос.)
- Harrison, Paul M. (2000). Mañjuśrī and the Cult of the Celestial Bodhisattvas, Chung-Hwa Buddhist Journal 13, 157—193
- Славень Імен Шляхетного Манджушрі
- МАНДЖУШРІ (Mañjuśrĩ) [Архівовано 18 травня 2018 у Wayback Machine.]
- (рос.)Бодхисаттва Манджушри [Архівовано 15 травня 2018 у Wayback Machine.]
![]() |
Це незавершена стаття про буддизм. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |