Друга конголезька війна
Друга конголезька війна | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Конфлікти у Конго | |||||||
![]() ![]() ![]() Конголезькі повстанці у 2001 році — посередині | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() міліція Май-Май союзники Хуту |
![]() ![]() ![]() Рух за Визволення Конго Рух за конголезьку демократію союзники Тутсі | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() Падірі (Май-Май), Дуніа (Май-Май) |
![]() ![]() ![]() Жан-П'єр Бемба (MLC) Ернест Вамба діа Вамба(RCD) Лоран Нкунда (Tutsi-militants) | ||||||
Військові сили | |||||||
Май-Май: 20 000-30 000 , |
Рух за Конголезьку Демократію: невідомо, Руанда: 8000+[1] | ||||||
Втрати | |||||||
тисячі | 2000 угандійців (лише у Кісангані) 4000 повстанців (лише у Кіншасі) | ||||||
2,7-5,4 мільйонів загиблих (1998—2008)[2]
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Second_Congo_War_Africa_map_en.png/244px-Second_Congo_War_Africa_map_en.png)
Дру́га конголе́зька війна́[3] (фр. Deuxième guerre du Congo) 1998–2002 — війна на території Демократичної Республіки Конго, у якій брали участь більше двадцяти збройних угруповань з дев'яти держав.
1994 — Витоки конфлікту сягають геноциду в Руанді, коли величезна кількість біженців тутсі опинилась на території Заїру (так до 1997 називалася Демократична Республіка Конго). Після приходу до влади в Руанді Руандійського патріотичного фронту в Заїр хлинув потік біженців хуту, багато з яких були замішані в геноциді. Де-факто руандійська громадянська війна перекинулася на територію Заїру, яку збройні групи радикалів-хуту використовували як тилову базу для набігів у Руанді.
1998, 2 серпня — військові-тутсі (10 батальйон, 222 бригада) на чолі з генерал-майором Ондеканом — колишнім соратником президента Кабіли — підняли заколот на сході країни в місті Гома, наступного дня повстанці встановили контроль над містами Увіра та Букаву[4] та 60-тисячною армією рушили на столицю Кіншасу. 23 серпня вони досягають Кісангані. Звідти одне угруповання бунтівників направляється на південь, де після успішної битви за Кінду вторгається в південну провінцію Катанга, а друге відкриває екваторіальний фронт і в листопаді 1998 захоплює Бумбу[5]. Уряд Кабіли вирішив підтримати ворогів своїх ворогів, а саме хуту, замішаних у геноциді в Руанді. Почалися криваві зіткнення з масовими вбивствами мирних жителів і розправами над військовополоненими. Широке поширення набули групові зґвалтування.
Території, яку утримували фракції в 2001—2003 роках |
---|
![]() |
Існують суперечки щодо того, чим же було повстання тутсі: заколотом, або інтервенцією Руанди і Уганди. Більшість свідків і дослідників зазначає, що реальну владу на місцях здійснювали не повсталі конголезькі тутсі, а офіцери з Уганди і Руанди, яким була вигідна ескалація конфлікту.
- ↑ Africa's great war. The Economist. 4 липня 2002. Архів оригіналу за 5 лютого 2007. Процитовано 9 лютого 2012.
- ↑ Coghlan B, Brennan RJ, Ngoy P та ін. (January 2006). Mortality in the Democratic Republic of Congo: a nationwide survey (PDF). Lancet. 367 (9504): 44—51. doi:10.1016/S0140-6736(06)67923-3. PMID 16399152. Архів оригіналу (PDF) за 26 квітня 2012. Процитовано 27 грудня 2011.
- ↑ В Африці відновилася найкривавіша громадянська війна в її історії. Архів оригіналу за 14 липня 2014. Процитовано 9 лютого 2012.
- ↑ [http:// findarticles.com/p/articles/mi_qa5391/is_199810/ai_n21427817 Blow by blow in the Congo crisis]
- ↑ World: Africa Congo rebels claim new gain. Архів оригіналу за 14 липня 2014. Процитовано 9 лютого 2012.
|
|