День Перемоги в Європі
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Churchill_waves_to_crowds.jpg/200px-Churchill_waves_to_crowds.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/0/0d/VE_DAY_Piccadily_1945.jpg/200px-VE_DAY_Piccadily_1945.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/German_instrument_of_surrender2.jpg/200px-German_instrument_of_surrender2.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Allied_army_positions_on_10_May_1945.png/200px-Allied_army_positions_on_10_May_1945.png)
День Перемо́ги в Євро́пі (англ. Victory in Europe Day, скорочено англ. V-E Day, VE Day, або ж просто англ. V Day) влаштовується на згадку про 8 травня 1945 (в країнах британської Співдружності 7 травня 1945), дату, коли Антигітлерівська коаліція офіційно прийняла беззастережну здачу збройних сил нацистської Німеччини. Формальна здача німецьких окупаційних військ на Нормандських островах не відбулась до 9 травня 1945. 30 квітня, під час битви за Берлін, Адольф Гітлер вчинив самогубство, отже капітуляція Німеччини була погоджена його наступником, президентом Німеччини Карлом Деніцом. Акт військової здачі був підписаний 7 травня в Реймсі, Франція (повторно підписаний за наполяганням Сталіна 8 травня у Берліні, Німеччина).
Цього дня, 8 травня 1945, в багатьох містах Європи були проведені велелюдні святкові заходи. У Великій Британії більш ніж мільйон людей вийшло на вулиці з нагоди святкування завершення війни в Європі. У Лондоні юрби зібрались на Трафальгарській площі і вгору Меллом до Букінгемського палацу, де король Георг VI і королева Єлизавета разом із прем'єр-міністром Вінстоном Черчиллем вітали народ з балкона палацу. Принцесі Єлизаветі (майбутній королеві Єлизаветі II) та її сестрі принцесі Маргарет дозволили анонімно гуляти посеред юрби і брати участь у святкуванні.[1]
В США президент Гаррі Трумен, для якого це був 61 день на посту президента, присвятив перемогу пам'яті свого попередника, Франкліна Рузвельта, який помер від крововиливу в мозок менш ніж за місяць до цього, 12 квітня.[2] Прапори залишались приспущеними на ознаку 30-денної жалоби.[3][4] Грандіозне святкування пройшло вулицями Чикаго, Лос-Анджелеса, Маямі і особливо нью-йоркським Таймс-Сквером.[5] Святкування дня перемоги в Канаді було затьмарене бунтом у Галіфаксі.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 18 березня 2013. Процитовано 11 травня 2011.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Associated Press (9 травня 1945). Victory Wreath From Truman Is Laid On Hyde Park Grave of War President. New York Times. с. 15.
- ↑ Associated Press (12 травня 1945). Army Extends Mourning Period. New York Times. с. 13.
- ↑ United Press (15 травня 1945). 30 Days of Mourning For Roosevelt Ended. New York Times. с. 4.
- ↑ sandiego.edu article. Архів оригіналу за 15 травня 2008. Процитовано 11 травня 2011.