Архбарит
Архбарит | |
---|---|
![]() | |
Загальні відомості | |
Статус IMA | перевизначений (Rd)[d][1] |
IMA-номер | IMA1981-044 |
Абревіатура | Arh[2] |
Nickel-Strunz 10 | 8.BE.25 |
Ідентифікація | |
Сингонія | триклінна сингонія[3] |
Інші характеристики | |
Названо на честь | назва місцевості[d][4] |
Типова місцевість | Bou Azer districtd[4] |
![]() |
Архбарит[5] — мінерал, арсенат міді і магнію з хімічною формулою Cu2Mg(AsO4)(OH)3. Назва походить від типової місцевості — копальні Архбар у провінції Уарзазат у Драа — Тафілалет, Марокко.[6]
Архбарит утворює лише мікроскопічно малі, від загострених до таблитчастих, кристали довжиною до 10 мкм і шириною до 2 мкм[7], які зазвичай об'єднані в сферолітичні (кулясті) або дископодібні мінеральні агрегати діаметром до 0,5 мм[7]. Напівпрозорі кристали мають темно-синій колір і скляний блиск на поверхні. На відміну від них, колір риси мінералу радше небесно-блакитний.
Архбарит утворюється в зоні окислення родовищ поліметалевих руд. До супутніх мінералів належать барит, брошантит, хризокола, доломіт, еритрин, гуанакоїт, гематит, йодаргірит, коніхальцит, льолінгіт, макгіннесит, олівеніт, фармаколіт і тальк.
Архбарит є одним з дуже рідкісних мінеральних утворень, існує лише кілька зразків, які були зібрані в трьох відомих (станом на 2023 рік) місцях[8]. Його типове місцезнаходження — копальня «Архбар» — єдине місцезнаходження в Марокко на сьогоднішній день.
В інших випадках архбарит був виявлений лише в околицях рудного родовища «Ель-Гуанако» («El Guanaco») поблизу села Санта-Каталіна в чилійському регіоні Антофагаста. Тут особливо відомі золотий рудник «Ель Гуанако», з якого походить матеріал, використаний для перевизначення мінералу, і який дав назву вперше виявленому там гуанакоїту, а також сусідній золотий рудник «Емма Луїза»[9].
- ↑ International Mineralogical Association - Commission on new minerals, nomenclature and classification The IMA List of Minerals (February 2013) — 2013.
- ↑ Warr L. N. IMA–CNMNC approved mineral symbols // Mineralogical Magazine — Cambridge University Press, 2021. — Vol. 85. — P. 291–320. — ISSN 0026-461X; 1471-8022 — doi:10.1180/MGM.2021.43
- ↑ mineralienatlas.de
- ↑ а б Ralph J., Nikischer T., Hudson Institute of Mineralogy Mindat.org: The Mineral and Locality Database — [Keswick, VA], Coulsdon, Surrey: 2000.
- ↑ Г. Кульчицька, Д. Черниш, Л. Сєтая. Українська номенклатура мінералів / відп. ред. О. Пономаренко. — К. : Академперіодика, 2022. — С. 34. — ISBN 978-966-360-463-3.
- ↑ Arhbarite [Архівовано 2019-04-06 у Wayback Machine.] on mindat.org
- ↑ а б W. Krause, H. J. Bernhardt, H. Effenberger, Uwe Kolitsch, C. Lengauer: Redefinition of arhbarite, Cu2Mg(AsO4)(OH)3. In: Mineralogical Magazine. Band 67, 2003, S. 1099—1107
- ↑ https://www.mindat.org/min-333.html#autoanchor19
- ↑ Список місцезнаходжень архбариту на Mineralienatlas (німецькою мовою) та на Mindat (англійською мовою).
- Архбарит в базі даних Webmineral.com
- Архбарит у довіднику Handbook of Mineralogy