Миронов Євген Віталійович: відмінності між версіями
[неперевірена версія] | [перевірена версія] |
шаблон, уточнення |
|||
Рядок 25: | Рядок 25: | ||
|нагороди = |
|нагороди = |
||
}}{{Otheruses|Миронов}} |
}}{{Otheruses|Миронов}} |
||
'''Миронов Євген Віталійович''' ({{нар}} {{ДН|29|11|1966}}, [[Саратов]], [[Російська РФСР]]) — радянський, російський [[актор]] театру і кіно. Художній керівник [[Театр націй|Державного театру націй]] ([[Москва]], [[Росія]]). Театральний і громадський діяч. [[Заслужений артист Росії]] ([[1996]]). [[Народний артист Росії]] ([[2004]]). Лауреат [[Державна премія Росії|Державної премії Росії]] (1995, 2010). Кавалер орденів [[Орден Пошани (Російська Федерація)| |
'''Миронов Євген Віталійович''' ({{нар}} {{ДН|29|11|1966}}, [[Саратов]], [[Російська РФСР]]) — радянський, російський [[актор]] театру і кіно. Художній керівник [[Театр націй|Державного театру націй]] ([[Москва]], [[Росія]]). Театральний і громадський діяч. [[Заслужений артист Росії]] ([[1996]]). [[Народний артист Росії]] ([[2004]]). Лауреат [[Державна премія Росії|Державної премії Росії]] (1995, 2010). Кавалер орденів [[Орден Пошани (Російська Федерація)|Пошани]] (2011), [[Орден «За заслуги перед Вітчизною»|«За заслуги перед Вітчизною»]] IV ступеня (2016). Лауреат багатьох російських і міжнародних телевізійних ([[ТЕФІ]]), театральних («Зірка театрала», «Золота маска», «Кришталева Турандот», Російська національна акторська премія імені Андрія Миронова «Фігаро») і кінофестивалів («[[Золотий орел]]», «Сузір'я» тощо), [[Ніка (кінопремія)|кінопремії «Ніка»]]. |
||
== Життєпис == |
== Життєпис == |
||
Рядок 264: | Рядок 264: | ||
== Політична діяльність == |
== Політична діяльність == |
||
* Перед [[Президентські вибори в Росії 2012|президентськими виборами 2012 року в РФ]] знявся в агітаційному відеоролику і публічно висловився на підтримку кандидата в президенти [[Володимир |
* Перед [[Президентські вибори в Росії 2012|президентськими виборами 2012 року в РФ]] знявся в агітаційному відеоролику і публічно висловився на підтримку кандидата в президенти [[Володимир Хуйло|Хуйла]]. |
||
== Критика цензури == |
== Критика цензури == |
||
Рядок 284: | Рядок 284: | ||
{{ВП-портали|Кінематограф|Театр|Біографії|Росія|колір=1}} |
{{ВП-портали|Кінематограф|Театр|Біографії|Росія|колір=1}} |
||
{{Бібліоінформація|TYP=p|колір={{колір|Росія}}}} |
{{Бібліоінформація|TYP=p|колір={{колір|Росія}}}} |
||
{{недостатньо джерел}} |
|||
[[Категорія:Уродженці Саратова]] |
[[Категорія:Уродженці Саратова]] |
Версія за 05:31, 11 травня 2018
Миронов Євген Віталійович | ||||
---|---|---|---|---|
Миронов Евгений Витальевич | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | рос. Евгений Витальевич Миронов | |||
Народився | 29 листопада 1966 (57 років) Саратов, РРФСР | |||
Громадянство | ![]() ![]() | |||
Діяльність | актор театру і кіно; художній керівник Державного театру націй | |||
Alma mater | Саратовське театральне училищеd (1986) і Школа-студія МХАТ (1990) | |||
Роки діяльності | з 1987 року | |||
Провідні ролі | Коля Іванов («Мусульманин») | |||
IMDb | nm0592491 | |||
Автограф | ![]() | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
Миронов Євген Віталійович (нар. 29 листопада 1966, Саратов, Російська РФСР) — радянський, російський актор театру і кіно. Художній керівник Державного театру націй (Москва, Росія). Театральний і громадський діяч. Заслужений артист Росії (1996). Народний артист Росії (2004). Лауреат Державної премії Росії (1995, 2010). Кавалер орденів Пошани (2011), «За заслуги перед Вітчизною» IV ступеня (2016). Лауреат багатьох російських і міжнародних телевізійних (ТЕФІ), театральних («Зірка театрала», «Золота маска», «Кришталева Турандот», Російська національна акторська премія імені Андрія Миронова «Фігаро») і кінофестивалів («Золотий орел», «Сузір'я» тощо), кінопремії «Ніка».
Життєпис
Закінчив Саратовське театральне училище (1986) та Школу-студію МХАТ (1990, майстерня О. Табакова).
Працює у Театрі під керівництвом Олега Табакова.
З 2001 року активно співпрацює з МХТ ім. Чехова.
У 2006 році створив «Театральну компанію Євгена Миронова».
З грудня 2006 року є художнім керівником Державного театру націй.
Дебютував в кіно у 1988 році в картині О. Кайдановського «Дружина керосинника». Знявся в шістдесяти кінофільмах, серіалах і телеспектаклях; зокрема, у фільмах «Анкор, ще анкор!» (1992), «Ліміта» (1993), «Мусульманин» (1995), «Мама» (1999), «Щоденник його дружини» (2000), «У серпні 44-го...» (2001), «Перетворення» (2002), «Ідіот» (2003, т/с), «Синдром Петрушки» (2015), в українській стрічці «Карпатське золото» (1991).
Фільмографія
Акторські роботи:
- «Крісло» (1987, фільм-спектакль; відвідувач бару)
- «Дружина керосинника» (1988, коханець дружини керосинника; реж. О. Кайдановський)
- «Перед світанком» (1989, лейтенант)
- «Жінки, яким пощастило» (1989, інвалід з акордеоном на базарі)
- (рос.)«Зверь ликующий» (1989, к/м; Немовецький)
- «Роби — раз!» (1990, Олексій Гаврилов, рядовий)
- «Карпатське золото» (1991, Жора Чупін)
- «Любов» (1991, Саша; реж. В. Тодоровський)
- «Загублений в Сибіру» (1991, Володя Миронов; реж. О. Мітта)
- «Анкор, ще анкор!» (1992, Володимир Полєтаєв, лейтенант; реж. П. Тодоровський)
- «Як живете, карасі?» (1992, Микита, молода людина внучки)
- «Зоряна година за місцевим часом» (1992, фільм-спектакль; Коля)
- «Ліміта» (1993, Міша Вулах; реж. Д. Євстигнєєв)
- «Остання субота» (1993, Саша)
- «Стомлені сонцем» (1994, лейтенант-танкіст; реж. М. Михалков)
- «Мусульманин» (1995, Коля Іванов; реж. В. Хотиненко)
- «Трамвай в Москві» (1995, к/м, Андрій)
- «Двадцять хвилин з ангелом» (1996, фільм-спектакль; Хомутов)
- «Ревізор» (1996, Хлестаков)
- «Карамазови і пекло» (1996, фільм-спектакль; Іван Карамазов)
- «Зміїне джерело» (1997, Андрон Анатолійович, секретар директора школи, серійний маніяк; реж. М. Лебедєв)
- «Матроська тиша» (1997, фільм-спектакль; Давид Шварц)
- «Мама» (1999, Павло; реж. Д. Євстигнєєв)
- «Ще Ван Гог» (1999, фільм-спектакль)
- «Щоденник його дружини» (2000, Леонід Гуров, письменник; реж. О. Учитель)
- «У серпні 44-го...» (2001, Альохін, капітан)
- «Чайка» (2001, фільм-спектакль; Треплєв)
- «Будинок дурнів» (2002, офіцер; реж. А. Кончаловський)
- «Гра в модерн» (2002, Єлець, ротмістр)
- «Перетворення» (2002, Грегор Замза; реж. В. Фокін)
- «Пристрасті за Бумбарашем» (2002, фільм-спектакль; Бумбараш)
- «Є ідея...» (2003, Антон)
- «Вечірній дзвін» (2003, режисер)
- «Ідіот» (2003, т/с, 10 с, князь Мишкін, премія О. Солженіцина, 2004)
- «№13» (2003, фільм-спектакль; Джордж Пігден, секретар)
- «На Верхній Масловці» (2004, Петя; реж. К. Худяков)
- «Космос як передчуття» (2005, Віктор Коньков — Коник; реж. О. Учитель)
- «Втеча» (2005, Євген Вєтров, кардіохірург; реж. Є. Кончаловський)
- «У колі першому» (2005, телесеріал, Гліб Нержин, математик; реж. Г. Панфілов)
- «Полювання на піранью» (2006, Прохор)
- «Панове Головльови» (2006, фільм-спектакль; Порфирій Головльов)
- «По етапу»/In Transit (2006, Велика Британія—Росія; Андрій, охоронець табору)
- «Зберігати вічно» (2007, Гліб Нержин)
- «Апостол» (2007, т/с, близнюки Петро Істомін і Павло Істомін)
- «Москва, я люблю тебе!» (новела «Скрипаль») (2010, найманий вбивця)
- «Достоєвський» (2010, т/с, Федір Михайлович Достоєвський)
- «Стомлені сонцем 2: Предстояння» (2010, Ізюмов, старший лейтенант — начальник укріпрайону; реж. М. Михалков)
- «Мисливці за діамантами» (2011, т/с, Борис Буреце)
- «Попіл» (2013, т/с, Сенько Попіл, злодій)
- «Обчислювач» (2014, Ервін Канн, обчислювач)
- «Синдром Петрушки» (2015, Петя, актор-лялькар)
- «Норвег» (2015, Євген Кирилов)
- «Фонограф» (2016, к/м, Петро Ілліч Чайковський; реж. К. Серебренников)
- «Час перших» (2017, космонавт Олексій Леонов)
- «Матильда» (2017, Іван Карлович, директор Імператорських театрів; реж. О. Учитель) та ін.
Озвучування:
- «Ближнє коло» (1991, Іван Саньшін — роль Тома Халса; реж. А. Кончаловський)
- «Лускунчик» (2004, мультфільм; Лускунчик, він же Принц)
- «Мені не боляче» (2006, Міша — роль Олександра Яценка)
- «Казки старого піаніно» (2007, анімаційний освітній проект)
- «Білка і Стрілка. Зоряні собаки» (2010, анімаційний фільм; щурик Веня)
- «Білка і Стрілка: Місячні пригоди» (2014, анімаційний фільм; щурик Веня)
- 2017: Матильда — Іван Карлович, директор Імператорських театрі та ін.
Нагороди Євгена Миронова
Кінематографічні нагроди
Рік | Нагорода | Категорія | Фільм | Роль | Результат |
---|---|---|---|---|---|
1992 | Приз Відкритого Російського кінофестивалю "Кінотавр" | Найкраща чоловіча роль | Любов | Саша | Перемога |
Приз міжнародного фестивалю акторів кіно "Сузір'я" | Найкраща чоловіча роль | Перемога | |||
Гран-прі Міжнародного кінофестивалю в Женеві | Перемога | ||||
1994 | Ніка | Найкраща чоловіча роль | Ліміта | Міша Вулах | Перемога |
1995 | Приз кінокритики і Орден духовного управління мусульман Росії | Найкраща чоловіча роль | Мусульманин | Рядовий Микола | Перемога |
Ніка | Найкраща чоловіча роль | Номінація | |||
Приз міжнародного фестивалю акторів кіно "Сузір'я" | Найкраща епізодична роль | Стомлені Сонцем | Лейтенант-танкіст | Перемога | |
2001 | Ніка | Найкраща чоловіча роль | В серпні 44-го... | Капітан Альохін | Номінація |
2003 | ТЕФІ | Виконавець чоловічої ролі в телевізійному фільмі/серіалі | Ідіот | Князь Мишкін | Перемога |
Золотий Орел | Найкраща чоловіча роль | Перемога | |||
2004 | Золота Німфа | Найкраща чоловіча роль в драмі | Перемога | ||
Премія Олександра Солженіцина | «за проникливе втілення образу князя Мишкіна на екрані, що дає новий імпульс розуміння християнських цінностей російської літературної класики» | Перемога | |||
2005 | Золотий Орел | Найкраща чоловіча роль | Космос як передчуття | Коник | Номінація |
Ніка | Найкраща чоловіча роль | Перемога | |||
2006 | Золотий Орел | Найкраща чоловіча роль на телебаченні | В колі першому | Гліб Нєржин | Номінація |
Премія ФСБ Росії | Акторська робота | В серпні 44-го... | Капітан Альохін | Перемога | |
2007 | MTV Russia Movie Awards | Найкращий кінозлодій | Полювання на піранью | Прохор Петрович | Перемога |
2008 | ТЕФІ | Виконавець чоловічої ролі в телевізійному фільмі/серіалі | Апостол | Павло Істомін/Петро Істомін | Номінація |
2011 | Ніка | Найкраща чоловіча роль другого плану | Стомлені Сонцем 2: Передстояння | Старший лейтенант Ізюмов | Перемога |
2018 | Золотий Орел (за 2017 рік) | Найкраща чоловіча роль в кіно | Час перших | Олексій Леонов | Перемога |
Театральні нагороди
Державні нагороди
- Заслужений артист Росії (1996) - за заслуги в області мистецтва
- Народний артист Росії (2004) - за великі заслуги в області мистецтва
- Орден Пошани (2011) - за великий внесок у розвиток вітчизняного театрального і кінематографічного мистецтва, активну громадську діяльність
- Орден "За заслуги перед Вітчизною" 4-го ступеня (2016) - за заслуги в розвитку вітчизняної культури і мистецтва, багаторічну плідну діяльність
Інші
Рік | Нагорода | Категорія | Результат |
---|---|---|---|
2006 | Росіянин року | Зірка Росії | Перемога |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ad/%D0%95%D0%B2%D0%B3%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%9C%D0%B8%D1%80%D0%BE%D0%BD%D0%BE%D0%B2%2C_%D1%84%D0%BE%D1%82%D0%BE%D0%B3%D1%80%D0%B0%D1%84_%D0%93%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D0%B0%D0%B4%D0%B8%D0%B9_%D0%90%D0%B2%D1%80%D0%B0%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%BE_2012.jpg/220px-%D0%95%D0%B2%D0%B3%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B9_%D0%9C%D0%B8%D1%80%D0%BE%D0%BD%D0%BE%D0%B2%2C_%D1%84%D0%BE%D1%82%D0%BE%D0%B3%D1%80%D0%B0%D1%84_%D0%93%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D0%B0%D0%B4%D0%B8%D0%B9_%D0%90%D0%B2%D1%80%D0%B0%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D0%BA%D0%BE_2012.jpg)
Політична діяльність
- Перед президентськими виборами 2012 року в РФ знявся в агітаційному відеоролику і публічно висловився на підтримку кандидата в президенти Хуйла.
Критика цензури
- В 2016, на нараді російських президентських рад з питань культури та російської мови виступив з критикою цензури в путінській Росії[1], за що сам був підданий критиці з боку прихильників Путіна[2].
Примітки
Посилання
- Фільмографія на Кіно-Театр.ру (рос.)
- Евгений Миронов в программе «Без антракта», 2000 на YouTube
- Официальный сайт Евгения Миронова(рос.)
- Государственный Театр Наций(рос.)
- Евгений Миронов на сайте «Культура Саратова»(рос.)
- Интервью Евгения Миронова на радио «Эхо Москвы»(рос.)
- Неофициальный сайт из коллекции Г. Любовских. (рос.)
- Интервью Евгения Миронова Михаилу Верещагину(рос.)
- Евгений Миронов — неофициальный сайт(рос.)
|
![]() | Ця стаття потребує додаткових посилань на джерела для поліпшення її перевірності. |
- Народились 29 листопада
- Народились 1966
- Випускники Школи-студії МХАТ
- Кавалери ордена «За заслуги перед Вітчизною» 4 ступеня
- Кавалери ордена Пошани (Російська Федерація)
- Народні артисти Російської Федерації
- Заслужені артисти Росії
- Народні артисти Чечні
- Лауреати Державної премії Росії
- Лауреати премії «Золота маска»
- Лауреати премії «Кришталева Турандот»
- Лауреати премії «Золотий орел»
- Лауреати премії «Ніка»
- Лауреати премії ТЕФІ
- Лауреати премії ФСБ
- Уродженці Саратова
- Російські театральні діячі
- Радянські актори
- Російські актори
- Актори XX століття
- Актори XXI століття
- Російські актори озвучування
- Кавалери ордена «За заслуги перед Вітчизною»
- Лауреати Державної премії РФ в області літератури і мистецтва
- Лауреати премії Олександра Солженіцина
- Члени Громадської палати Росії (2012—2014)
- Академіки Національної академії кінематографічних мистецтв і наук Росії