Остюк
Остю́к[1], рідше ость[2] — тонкий, загострений, іноді колючий чи пірчастий відросток на верхівці чи спинці нижньої квіткової луски чи, рідше, колосової луски у багатьох тонконогових (злаків). Остюки бувають прямими та зігнутими (колінчастими), іноді спірально скрученими (ковила, вівсюг). Мають велике значення при поширенні зернівок тонконогових (злаків) вітром чи тваринами.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/Wild_rye.jpg/300px-Wild_rye.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/Stipa_Oleshky_Sands_Ukraine.jpg/300px-Stipa_Oleshky_Sands_Ukraine.jpg)
Іноді остюком називають також загострений відросток на плодах рослин родини геранієвих.
Примітки
ред.- ↑ Остюк // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Ость // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
Джерела та література
ред.- Ость // Большая советская энциклопедия : в 30 т. / гл. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : «Советская энциклопедия», 1969—1978. (рос.).
Це незавершена стаття з ботаніки. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |