Glikopironijum bromid
Изглед
![]() | |
Nazivi | |
---|---|
Drugi nazivi
Asecryl, Gastrodyn, Nodapton, Robanul
| |
Identifikacija | |
3D model (Jmol)
|
|
ChemSpider | |
DrugBank | |
ECHA InfoCard | 100.008.990 |
| |
Svojstva | |
C19H28NO3 | |
Molarna masa | 318,430 |
Tačka topljenja | 192.5 |
Farmakologija | |
Načini upotrebe | Intravenozno |
Farmakokinetika: | |
0,6-1,2 h | |
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |
![]() ![]() ![]() | |
Reference infokutije | |
Glkopironijum bromid je lek iz muskarinske antiholinergičke grupe. On ne prelazi krvno moždanu barijeru i konsekventno ima marginalni uticaj na centralni nervni sistem. Ovaj sintetički kvaternarni amin je dostupan u oralnoj i intravenoznoj (i.v.) formi. Katjon je takođe poznat kao glikopirolat.[3]
Glikopirolat je organsko jedinjenje, koje sadrži 19 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 318,430 Da.[4][5][6]
Osobine
[уреди | уреди извор]Osobina | Vrednost |
---|---|
Broj akceptora vodonika | 3 |
Broj donora vodonika | 1 |
Broj rotacionih veza | 5 |
Particioni koeficijent[7] (ALogP) | 1,5 |
Rastvorljivost[8] (logS, log(mol/L)) | -5,0 |
Polarna površina[9] (PSA, Å2) | 46,5 |
Reference
[уреди | уреди извор]- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003.
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ Bajaj V, Langtry JA (2007). „Use of oral glycopyrronium bromide in hyperhidrosis”. Br. J. Dermatol. 157 (1): 118—21. PMID 17459043. doi:10.1111/j.1365-2133.2007.07884.x.
- ^ Ali-Melkkila T, Kanto J, Iisalo E: Pharmacokinetics and related pharmacodynamics of anticholinergic drugs. Acta Anaesthesiol Scand. 1993 Oct;37(7):633-42. PMID 8249551
- ^ Knox C, Law V, Jewison T, Liu P, Ly S, Frolkis A, Pon A, Banco K, Mak C, Neveu V, Djoumbou Y, Eisner R, Guo AC, Wishart DS (2011). „DrugBank 3.0: a comprehensive resource for omics research on drugs”. Nucleic Acids Res. 39 (Database issue): D1035—41. PMC 3013709
. PMID 21059682. doi:10.1093/nar/gkq1126.
- ^ David S. Wishart; Craig Knox; An Chi Guo; Dean Cheng; Savita Shrivastava; Dan Tzur; Bijaya Gautam; Murtaza Hassanali (2008). „DrugBank: a knowledgebase for drugs, drug actions and drug targets”. Nucleic acids research. 36 (Database issue): D901—6. PMC 2238889
. PMID 18048412. doi:10.1093/nar/gkm958.
- ^ Ghose, A.K.; Viswanadhan V.N. & Wendoloski, J.J. (1998). „Prediction of Hydrophobic (Lipophilic) Properties of Small Organic Molecules Using Fragment Methods: An Analysis of AlogP and CLogP Methods”. J. Phys. Chem. A. 102: 3762—3772. doi:10.1021/jp980230o.
- ^ Tetko IV, Tanchuk VY, Kasheva TN, Villa AE (2001). „Estimation of Aqueous Solubility of Chemical Compounds Using E-State Indices”. Chem Inf. Comput. Sci. 41: 1488—1493. PMID 11749573. doi:10.1021/ci000392t.
- ^ Ertl P.; Rohde B.; Selzer P. (2000). „Fast calculation of molecular polar surface area as a sum of fragment based contributions and its application to the prediction of drug transport properties”. J. Med. Chem. 43: 3714—3717. PMID 11020286. doi:10.1021/jm000942e.
Literatura
[уреди | уреди извор]- Clayden, Jonathan; Greeves, Nick; Warren, Stuart; Wothers, Peter (2001). Organic Chemistry (I изд.). Oxford University Press. ISBN 978-0-19-850346-0.
- Smith, Michael B.; March, Jerry (2007). Advanced Organic Chemistry: Reactions, Mechanisms, and Structure (6th изд.). New York: Wiley-Interscience. ISBN 0-471-72091-7.
- Katritzky A.R.; Pozharskii A.F. (2000). Handbook of Heterocyclic Chemistry (Second изд.). Academic Press. ISBN 0080429882.
Spoljašnje veze
[уреди | уреди извор]
![]() | Molimo Vas, obratite pažnju na važno upozorenje u vezi sa temama iz oblasti medicine (zdravlja). |