Корисник:Lukais2721/песак
Мајкл Биспинг | |
---|---|
![]() Биспинг септембра 2013. године | |
Лични подаци | |
Пуно име | Мајкл Гавин Џозеф Биспинг |
Надимак | Гроф |
Датум рођења | 28. фебруар 1979. |
Место рођења | Акротири,Кипар |
Држављанство | ![]() |
Висина | 188 cm |
Спортске информације | |
Спорт | ММА |
Достигнућа и титуле | |
Лични рекорд | 30 победа 9 пораза |
Мајкл Гавин Џозеф Биспинг (рођен 28. фебруара 1979. године) је енглески глумац, спортски аналитичар, коментатор и пензионисани борац мешовитих борилачких вештина(ММА), који се такмичио у средњој и полутешкој категорији на Ултимативном борилачком шампионату(УФЦ). Своју професионалну каријеру је започео 2004. године, и за то време је стекао статус УФЦ шампиона средње категорије, шампиона Кејџ Рејџ полутешке категорије и победника турнира полутешке категорије Ултимативни борац 3. На УФЦ 78, он постаје први британски борац који се такмичи на главном догађају УФЦ-а. На догађају УФЦ 199, он постаје први британски борац који је освојио УФЦ шампионат.[1] Уведен је у УФЦ дворану славних 5. јула 2019.[2]
Биографија
[уреди | уреди извор]Биспинг је рођен у Британској прекоморској бази у Никозији на Кипру и одрастао у грофовини Ланкашир. Он је похађао римокатоличку средњу школу у Билингтону. Његов прадеда Ендру је био члан племићке породице. Већина чланова ове породице је била погубљена од стране немачких нациста током Другог светског рата. Током Немачке инвазије 1939. године Ендру је са својом породицом избегао у Енглеску. Биспингов отац је бивши британски војник, а мајка му је из Ирске. Џијуџицу почиње да тренира са осам година. Са 15 година почиње да се бори на такмичењима по Британији која су била претеча данашњег ММА.
ММА каријера
[уреди | уреди извор]Почетак каријере
[уреди | уреди извор]Биспинг је свој први професионални ММА наступ направио 4. априла 2004. победом против Стива Метјуза прекидом после 38 секунди. Биспинг је остварио свој први нокаут у борби против Џона Вира у Манчестеру. Биспингов трећи меч је био отказан јер се Ренато Собрал повукао пред дуел. Бипсинг је победио Марка Епштајна техничким нокаутом и тиме постао Кејџ Рејџ шампион полутешке категорије. Биспинг је у реваншу против Епштајна одбранио титулу нокаутом у трећој рунди.
На Ултимативном борилачком клубу Биспинг је имао свој први наступ у кикбоксу против Дејвида Брауна у полутешкој категорији. Браун је имао јаку посекотину што је довело до заустављања борбе у другој рунди.
Ултимативни борац 3
[уреди | уреди извор]Почетком 2006. године Биспинг се појавио у ријалити емисији Ултимативни борац 3 као такмичар кога је тренирао Тито Ортиз. Добио је прелиминарни меч против Кристијана Ротхаермела техничким нокаутом, а затим и полуфинални меч против Роса Поинтона прекидом који је уследио након ударца коленом. Биспинг је победио Џоша Хајнеса техничким нокаутом у другој рунди у финалу и постао други победник у полутешкој категорији Ултимативног борца.[3][4]
Ултимативни борилачки шампионат
[уреди | уреди извор]Само 5 месеци након његове победе у 3. издању Ултимативног борца, Биспинг је требао да се бори против Ерик Шафер-а у Ултимативном борцу 4 али се повукао услед проблема са визом. Борба је била поново организована 30. децембра на УФЦ 66. Биспинг је победио техничким нокаутом у првој рунди.[5]
Биспинг је 21. априла 2007. победио Елвис Синосић-а техничким нокаутом на УФЦ 70 у Манчестеру.
У септембру исте године се Биспинг суочио са својим ривалом Мет Хамил-ом у Лондону. Биспинг је добио борбу подељеном одлуком. Одлука се сматра контроверзном и многи верују да је Хамил добио борбу.[6]
Рашад Еванс је Биспингу нанео први пораз на догађају УФЦ 78 подељеном одлуком.[7]
Прелазак у средњу категорију
[уреди | уреди извор]Још од почетка његове каријере Биспинга су саветовали да се пребаци из полутешке у средњу категорију. Након пораза од Еванса, Биспинг је уз подршку УФЦ председника одлучио да промени дивизију. Свој УФЦ деби у средњој категорији Биспинг је имао против Чарлс Мaкарти-ја на УФЦ 83. Биспинг је победио техничким нокаутом, јер Макарти није могао да настави меч услед повреде подлактице коју је задобио од Биспингове серије удараца коленом и аперката.[8]
Биспингов следећи дуел је био заказан за УФЦ 85 против Крис Лебен-а у Лондону. Његов противник је био осуђен на 35 дана затвора и није могао да се такмичи, па је уместо њега наступио Џејсон Деј.[9] Биспинг је меч завршио на доминантан начин техничким нокаутом у првој рунди.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3b/Denis_Kang.jpg/220px-Denis_Kang.jpg)
Биспинг се суочио са Лебен-ом на УФЦ 89, када је славио једногласном одлуком. Након меча Лебен је био позитиван на станозолол, и добио суспензију од 9 месеци.[10]
Биспинг је био потврђен као један од тренера у 9. сезони Ултимативног борца. Након што се серија завршила Биспинг је имао дуел против Хендерсон-а на УФЦ 100. Договор је био да победник тог меча добије прилику да се као изазивач бори за титулу у средњој категорији. Хендерсон је нокаутирао Биспинга, а потом задао снажан ударац док је Биспинг био на земљи без свести. То је био Биспингов први пораз нокаутом. Након нокаута Биспинг није могао да се сети борбе и мислио је да је дуел заказан за 2 месеца.[11]
На догађају УФЦ 105 Биспингов противник је био ветерана Денис Канг. Биспинг је добио техничким нокаутом у другој рунди и борба је била проглашена борбом вечери.[12]
Биспингов следећи противник је био Вандерлеј Силва на УФЦ 110. Силва је добио једногласном одлуком.[13]
Биспинг је победио Ден Милер-а једногласном одлуком на УФЦ 114. [14]
Биспинг је на УФЦ 120 победио Јошихиро Акијама-у одлуком судија и тиме славио у борби која је проглашена борбом вечери. [15][16]
Биспинг је имао заказан дуел против Џорџ Ривере на УФЦ 127. Њих двојица су пре борбе ушли у вербалну свађу и морали су бити одвојени. Бипсинг је доминирао у првој рунди са пар обарања све док није нанео противнику илегални ударац коленом у главу. Биспингу је био одузет поен и након дужег прекида борба је била настављена. У наставку Биспинг је нокаутирао противника у другој рунди техничким нокаутом.
Биспингов следећи меч је био заказан против Чејл Сонен-а. У мечу за изазивача Андерсон Силви за титулу у средњој категорији Биспинг је изгубио једногласном одлуком. [17]
На УФЦ 152 Биспинг се сусрео са Брајан Стен-ом . Биспинг је добио дуел једногласном одлуком. [18]
Биспингов следећи меч је био против бившег шампиона полутешке категорије Витор Белфорт-а. Биспинг је изгубио техничким нокаутом у другој рунди након чега је задобио повреду десног ока. [19]
На УФЦ 159 Биспинг се суочио са Алан Белчер-ом. Борба је била прекинута у трећој рунди након што је Биспинг несвесно закачио око противника који није могао да настави меч. Биспинг је био проглашен за победника техничком одлуком. [20]
Након годину дана паузе услед повреде ока, Биспинг се вратио у окршају против Тим Кенеди-ја. Биспинг је борбу изгубио једногласном одлуком. [21]
У априлу 2014. Бред Таварес је био Биспингов потенцијални противник. Међутим, Биспинг се у августу састао са Чанг Ли-јем ког је победио техничким нокаутом у четвртој рунди.[22] Након ове борбе Биспинг је зарадио своју прву награду наступа вечери.
Биспинг се суочио са Ц.Б.Холавеј-ом на догађају УФЦ 186. Биспинг је победио једногласном одлуком. [23]
Биспингов меч против Андерсон Силве је био његов највећи изазов до тад. Бразилац држи рекорд за најдужу владавину у средњој категорији. У дуелу који је био проглашен борбом ноћи Биспинг је славио након једногласне одлуке. [24]
УФЦ шампион средње категорије
[уреди | уреди извор]Након повреде Крис Вајдман-а која га је приморала да се повуче из борбе, Биспинг је имао заказан дуел са тадашњим шампионом и браниоцем титуле Лук Рокхолд-ом. Борба је била заказана за 4. јун 2016. и то је био њихов други дуел. Биспинг је победио нокаутом у првој рунди и постао шампион средње категорије, уједно и први британски УФЦ шампион. Додељена му је награда наступа вечери. Исход борбе се по ММА стручњацима сматрао једним од највећих изненађења у борби за одбрану титуле, узећи у обзир да је Биспинг изгубио од Рокхолд-а 18 месеци раније. [25][26]
На догађају УФЦ 204 одржаном 8. октобра 2016 Биспинг је у реваншу меча славио против Ден Хендерсон-а и тиме одбранио титулу шампиона средње категорије.[27] Дана Вајт је 1. марта 2017. године најавио да ће Биспингов следећи изазивач бити Жорж Сент-Пјер. Биспинг је хтео да се борба одигра на УФЦ 213 али Сент-Пјер није био спреман. Дуел је био заказан за 4. новембар 2017. Биспинг је борбу изгубио у трећој рунди након прекида.[28]
Повлачење са УФЦ-а и одлазак у пензију
[уреди | уреди извор]Три недеље након губитка титуле Биспинг је имао заказан меч против Кевин Гастелум-а, који је био замена за Андерсон Силву који није прошао допинг тест. Биспинг је изгубио нокаутом у првој рунди.[29]
У мају 2008. Биспинг је званично најавио да одлази у пензију у ММА такмичењу.[30] У децембру Биспинг је рекао да се пензионисао због повреде коју је претрпео против Гастелума. На 16. март 2019. године је било објављено да је Биспинг уврштен у УФЦ дворану славних модерне ере.
Биспинг је објавио књигу Они који одустају никад не побеђују: Мој живот у УФЦ-у[31]
Глумачка каријера
[уреди | уреди извор]Биспинг је 6. априла 2016. године најавио да је добио улогу у филму ХХХ:Повратак Зендера Кејџа.[32] Касније тог месеца Биспинг је открио да је фан телевизијске серије Твин Пикс емитоване деведесетих година и да је добио малу улогу у наставку серијала 2017. године.[33] Глумио је Роја Шоа у спортско драмском филму Моје име је Лени.[34] Биспинг је такође имао кратку улогу на крају филма Братство лопова.
На лето 2018. године Биспинг је био најављен као један од четворице водитеља ријалити такмичења серије Хипердрајв, која би била пуштена на Нетфлиx 21. августа 2019. године.
У новембру 2020. године је било најављено да ће Биспинг да игра главну улогу у боксерском филму Шегрт, базирано на књизи Марк Тaрли-ја.[35] Истог месеца Биспинг се појавио глумећи Долфа, турнирског борца на ХБО Маx серији под именом Ратник.
Лични живот
[уреди | уреди извор]Биспинг је своју жену упознао у Манчестеру. Пар има двоје деце и борави у Округ Оринџ, Калифорнији.[36] Најстарији син Калум је остварени рвач, ЦИФ шампион у средњој школи, који се тренутно такмичи у НЦАА дивизији II на Сан Франциско универзитету.[37] Њихово треће дете је рођено у тренутку када је Биспинг у САД имао последње припреме пред борбу против Ден Милер-а.
Биспинг пати од страбизма, што је поремећај поравнања очију приликом гледања у објекат. Ово је изазвано повредом мрежњаче приликом борбе против Витор Белфорт-а у УФЦ на Фоху: Белфорт - Биспинг 2013. године, коју је Биспинг изгубио техничким нокаутом у 2. рунди. Пораз се сматра контроверзним, обзиром да је у време борбе Белфорт био на терапији замене тестостерона. Биспинг је изнео своје задовољство након што је Белфорт изгубио нокаутом од Лиото Мачиде 12. маја 2018. године на УФЦ 224, у својој последњој борби.
„Веома је задовољавајуће видети га (Витор Белфорт-а) како губи да будем искрен. Није ме брига за њега. Мислим да му је каријера заснована на варању. Количина стероида током његовог живота, током његове каријере се јасно види. Вратите се и погледајте почетак његове каријере, био је изузетно напуцан. Када смо се борили био је изузетно напуцан, а сада га погледајте, изгледа као пребијен стари човек. На тај начин га нокаутирају и тако се и бори.”[38]
Биспинг је надимак "Гроф" (Каунт) добио од спикера у рингу током борбе.
„Мој стари менаџер је рекао спикеру да ме представи као Гроф -а пред борбу. Испрва сам се нисам сложио, иако сам ја заправо гроф у Пољској (деда је био пољски гроф). Мало ме је срамота. Погрешио сам што сам у школи рекао некоме то и накнадно сам био исмејаван.”[39]
Награде и достигнућа
[уреди | уреди извор]- Ултимативни борилачки шампионат
- УФЦ дворана славних
- УФЦ шампион средње категорије(једном)
- Јенда успешна одбрана титуле против Дена Хендерсона
- Први британски шампион у историји УФЦ-а
- Највише победа у средњој категорији у историји УФЦ-а (16)
- Највише борби у средњој категорији у историји УФЦ-а (24)
- Највише проведеног времена борећи се у средњој категорији УФЦ-а (5:15:15)
- Победник лаке категорије ултимативног борца 3
- Борба вечери (5 пута)
- Наступ вечери (2 пута)
- ММА признања
- 2008 Интернационални борац године
- 2012 Интернационални борац године
- 2016 Изненађење године против Лук Рокхолда
- 2021 Аналитичар године
- 2022 Аналитичар године
Професионална ММА каријера
[уреди | уреди извор]Професионални рекорди | ||
39 борби | 30 победа | 9 пораза |
Нокаутом | 18 | 3 |
Прекидом | 2 | 2 |
Одлуком | 10 | 4 |
Резултат | Рекорд | Противник | Тип | Догађај | Датум | Рунда | Време | Град |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Пораз | 30-9 | ![]() |
Нокаут | УФЦ борбено вече | 25. новембар 2017. | 1 | 2:30 | Шангај , Кина |
Пораз | 30-8 | ![]() |
Прекид | УФЦ 217 | 4. новембар 2017. | 3 | 4:23 | Њујорк , САД |
Победа | 30-7 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ 204 | 8. октобар 2016. | 5 | 5:00 | Манчестер, Велика британија |
Победа | 29-7 | ![]() |
Нокаут | УФЦ 199 | 4. јун 2016. | 1 | 3:36 | Инглвуд, САД |
Победа | 28-7 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ борбено вече | 27. фебруар 2016. | 5 | 5:00 | Лондон, Велика Британија |
Победа | 27-7 | ![]() |
Одлука(подељена) | УФЦ борбено вече | 18. јул 2015. | 5 | 5:00 | Глазгов , Шкотска |
Победа | 26-7 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ 186 | 25. април 2015. | 3 | 5:00 | Монтреал, Канада |
Пораз | 25-7 | ![]() |
Прекид | УФЦ борбено вече | 8. новембар 2014. | 2 | 0:57 | Сиднеј, Аустралија |
Победа | 25-6 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ борбено вече | 23. август 2014. | 4 | 0:57 | Макао, Кина |
Пораз | 24-6 | ![]() |
Одлука(једногласна) | Ултимативни борац финале | 16. април 2014. | 5 | 5:00 | Квебек, Канада |
Победа | 24-5 | ![]() |
Техничка одлука | УФЦ 159 | 27. арпил 2013. | 3 | 4:31 | Њуарк , САД |
Пораз | 23-5 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ на Фох-у | 19. јануар 2013. | 2 | 1:27 | Сао Паоло, Бразил |
Победа | 23-4 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ 152 | 22. семптембар 2012. | 3 | 5:00 | Торонто, Канада |
Пораз | 22-4 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ на Фох-у | 28. јануар 2012. | 3 | 5:00 | Чикаго, САД |
Победа | 22-3 | ![]() |
Технички нокаут | Ултимативни борац | 3. децембар 2011. | 3 | 3:34 | Лас Вегас, САД |
Победа | 21-3 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ 127 | 27. фебруар 2011. | 2 | 1:54 | Сиднеј, Аустралија |
Победа | 20-3 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ 120 | 16. октобар 2010. | 3 | 5:00 | Лондон, Велика Британија |
Победа | 19-3 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ 114 | 29. мај 2010. | 3 | 5:00 | Лас Вегас, САД |
Пораз | 18-3 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ 110 | 20. фебруар 2010. | 3 | 5:00 | Сиднеј, Аустралија |
Победа | 18-2 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ 105 | 14. новембар 2009. | 2 | 4:24 | Манчестер, Енглеска |
Пораз | 17-2 | ![]() |
Нокаут | УФЦ 100 | 11. јул 2009. | 2 | 3:20 | Лас Вегас, САД |
Победа | 17-1 | ![]() |
Одлука(једногласна) | УФЦ 89 | 18. октобар 2008. | 3 | 5:00 | Бирмингем, Велика Британија |
Победа | 16-1 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ 85 | 7. јун 2008. | 1 | 3:42 | Лондон, Велика Британија |
Победа | 15-1 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ 83 | 19. април 2008. | 1 | 5:00 | Монтреал, Канада |
Пораз | 14-1 | ![]() |
Одлука(подељена) | УФЦ 78 | 17. новембар 2007. | 3 | 5:00 | Њуарк, САД |
Победа | 14-0 | ![]() |
Одлука(подељена) | УФЦ 75 | 8. семптембар 2007. | 3 | 5:00 | Лондон, Велика Британија |
Победа | 13-0 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ 70 | 21. април 2007. | 2 | 1:40 | Манчестер, Велика Британија |
Победа | 12-0 | ![]() |
Технички нокаут | УФЦ 66 | 30. децембар 2006. | 1 | 4.24 | Лас Вегас, САД |
Победа | 11-0 | ![]() |
Технички нокаут | Ултимативни борац | 24. јун 2006. | 2 | 4:14 | Лас Вегас, САД |
Победа | 10-0 | ![]() |
Прекид | Страјк Форс 4 | 26. новембар 2005. | 1 | 2:00 | Ковентри, Велика Британија |
Победа | 9-0 | ![]() |
Технички нокаут | Страјк Форс 3 | 1. октобар 2005. | 1 | 1:10 | Ковентри, Велика |
Победа | 8-0 | ![]() |
Технички нокаут | Страјк Форс 2 | 16. јул 2005. | 1 | 3:01 | Ковентри, Велика |
Победа | 7-0 | ![]() |
Прекид | ФХ3 | 18. јун 2005. | 1 | 3:21 | Рединг, Велика Британија |
Победа | 6-0 | ![]() |
Технички нокаут | Ултимат Форс | 30. април 2005. | 1 | 2:46 | Шефилд, Велика Британија |
Победа | 5-0 | ![]() |
Нокаут | Кејџ Рејџ 9 | 27. новембар 2004. | 3 | 4:43 | Лондон, Велика Британија |
Победа | 4-0 | ![]() |
Нокаут | Понос и слава 3 | 7. август 2004. | 1 | 0:45 | Њукасл, Велика Британија |
Победа | 3-0 | ![]() |
Технички нокаут | Кејџ Рејџ 7 | 10. јул 2004. | 2 | 1:27 | Лондон, Велика Британија |
Победа | 2-0 | ![]() |
Технички нокаут | УК ММА шампионат | 30. мај 2004. | 1 | 0:50 | Манчестер, Велика Британија |
Победа | 1-0 | ![]() |
Технички нокаут | Понос и слава 2 | 10. април 2004. | 1 | 0:38 | Њукасл, Велика Британија |
Егзибициони рекорд мешовитих борилачких вештина
[уреди | уреди извор]Резултат | Рекорд | Противник | Тип | Догађај | Датум | Рунда | Време | Град |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Победа | 2-0 | ![]() |
Технички нокаут | Ултимативни борац 3 | 15. јун 2006. | 1 | 2:13 | Лас Вегас, Невада |
Победа | 1-0 | ![]() |
Технички нокаут | 27. април 2006. | 1 | 3:51 |
Плаћање по прегледу
[уреди | уреди извор]Број | Догађај | Борба | Датум | Град | ППВ цена |
---|---|---|---|---|---|
1. | УФЦ 78 | Еванс-Биспинг | 17. новембар 2007. | Њуарк, САД | 400,000 |
2. | УФЦ 199 | Рокхолд-Биспинг 2 | 4. јун 2016. | Инглвуд, САД | 320,000 |
3. | УФЦ 204 | Биспинг-Хендерсон 2 | 8. октобар 2016. | Манчестер, Велика Британија | 290,000 |
4. | УФЦ 217 | Биспинг-Сент-Пјер | 4. новембар 2017. | Њујорк, САД | 875,000 |
Укупна цена | 1,885,000 |
Филмографија
[уреди | уреди извор]Филмови
[уреди | уреди извор]Година | Наслов | Улога |
---|---|---|
2010 | Битдаун | Дрејк Колби |
2014 | Пластик | Каспер |
2014 | Аномалија | Серхио |
2017 | ХХХ:Повратак Зендера Кејџа | Соко |
2017 | Моје име је Лени | Рој Шо |
2018 | Братство лопова | Конор |
2019 | Трострука претња | Џои |
2021 | Биспинг | Мајкл Биспинг |
2021 | Нема предаје: Револт | Јанек |
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Michael Bisping stuns Luke Rockhold to become Britain's first UFC champion”. theguardian.com. 5. 6. 2016.
- ^ Phil Murphy (17. 3. 2019). „Bisping enters UFC Hall of Fame]”. ESPN.
- ^ Jesse Holland. „HITM: Michael Bisping wins TUF 3”. MMAmania.com. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ „The Ultimate Fighter 3 Finale | MMAjunkie”. mmajunkie.com (на језику: енглески). Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ „Michael Bisping vs. Eric Schafer”. tapology.com. Приступљено 3. 12. 2020.
- ^ Dann Stupp (10. 9. 2007). „UFC 75 Judge Jeff Mullen Explains Bisping-Hamill Score”. MMAJunkie.com. Архивирано из оригинала 26. 10. 2012. г. Приступљено 23. 4. 2011.
- ^ UFC: Evans wins split decision over Bisping. The Canadian Press (18 November 2007)
- ^ Bisping fells "Chainsaw" Charles in first round knockout. Clitheroe Today (20 April 2008)
- ^ „BISPING VS LEBEN AT UFC 89 IN BIRMINGHAM, ENGLAND”. MMAWeekly.com. 1. 7. 2008. Приступљено 25. 7. 2011.
- ^ „Leben tests positive for steroids, suspended – Mixed Martial Arts”. nbcsports.msnbc.com. 3. 11. 2008. Архивирано из оригинала 7. 2. 2012. г. Приступљено 26. 7. 2010.
- ^ Adam Guillen Jr. „What's Going On? Bisping Doesn't Remember Hendo KO”. MMAmania.com. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ Jeff Cain (14. 11. 2009). „BISPING FINISHES KANG AT UFC 105- MMA WEEKLY – Mixed Martial Arts & UFC News, Photos, Rankings & more”. MMAWeekly.com. Приступљено 26. 7. 2010.
- ^ John Morgan (21. 2. 2010). „UFC 110 main card recap: Velasquez stuns Nogueira in first, Silva returns to win column”. MMAjunkie.com. Архивирано из оригинала 17. 7. 2010. г. Приступљено 26. 7. 2010.
- ^ Damon Martin (1. 3. 2010). „Bisping vs. Miller likely for UFC 114 in Las Vegas”. MMAWeekly.com.
- ^ Damon Martin (16 October 2010) UFC 120: BISPING DECISIONS AKIYAMA. mmaweekly.com
- ^ John Morgan (16. 10. 2010). „UFC 120 bonuses: Bisping, Akiyama, Condit and Sass earn $60K awards (Updated)”. MMAjunkie (на језику: енглески). Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ „UFC on FOX 2 results: Chael Sonnen vs Michael Bisping fight metric report shows judges made the right call”. MMAmania.com. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ John Morgan (22 September 2012) UFC 152 results: Michael Bisping outboxes, outwrestles Brian Stann for decision win. mmajunkie.com
- ^ Cole, Ross (1. 10. 2013). „Michael Bisping Details His Career Threatening Detached Retina Injury”. MMA Insight. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ „UFC 159 results: Bisping defeats Belcher”. MMA Fighting. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ „Kennedy betters Bisping at TUF Nations Finale”. MMA Fighting. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ Buster Evans (23. 8. 2014). „UFC Fight Night 48 Recap: Michael Bisping Destroys Cung Le”. lowkickmma.com. Приступљено 23. 8. 2014.
- ^ Steven Marrocco (25. 4. 2015). „UFC 186 results: Michael Bisping tops C.B. Dollaway in back-and-forth slugfest”. mmajunkie.com. Приступљено 25. 4. 2015.
- ^ Steven Marrocco (27. 2. 2016). „UFC Fight Night 84 results: Michael Bisping tops Anderson Silva in crazy, bloody war”. mmajunkie.com. Приступљено 27. 2. 2016.
- ^ Snowden, Jonathan. „How Michael Bisping Shocked Luke Rockhold, MMA World”. Bleacher Report. Приступљено 20. 6. 2016.
- ^ Schlinsky, Alex (5. 6. 2016). „UFC 199 results: Biggest winners, losers from 'Rockhold vs Bisping 2' last night in California”. MMAmania.com. Приступљено 20. 6. 2016.
- ^ Steven Marrocco (9. 10. 2016). „UFC 204 results: Michael Bisping keeps belt with decision over Dan Henderson in classic brawl”. mmajunkie.com. Приступљено 9. 10. 2016.
- ^ „UFC 217 live updates: St-Pierre wins middleweight title by submitting Bisping”. Los Angeles Times (на језику: енглески). ISSN 0458-3035. Приступљено 5. 11. 2017.
- ^ „UFC Shanghai results: Kelvin Gastelum knocks out Michael Bisping in first round”. MMA Fighting. Приступљено 26. 11. 2017.
- ^ „Former UFC champion, 'TUF' winner Michael Bisping announces retirement”. MMAjunkie. 29. 5. 2018. Приступљено 29. 5. 2018.
- ^ Sherdog.com. „Book Review: Michael Bisping's 'Quitters Never Win'”. Sherdog. Приступљено 9. 12. 2019.
- ^ Michael Bisping lands role in XXX movie. Bloody Elbow (7 April 2016). Retrieved on 23 June 2016.
- ^ Epstein, Adam. „The 217-member cast of the new Twin Peaks includes rock stars, a UFC fighter, and Michael Cera”. Quartz (на језику: енглески). Приступљено 29. 6. 2017.
- ^ „Michael Bisping Cast As Co-Lead In 'My Name Is Lenny'”. Hidden Remote (на језику: енглески). 11. 8. 2016. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ Damon Martin (9. 11. 2020). „Ex-UFC champ Michael Bisping set for lead role in boxing movie 'The Journeyman'”. mmafighting.com.
- ^ „Michael Bisping's Girlfriend Rebecca Sidwick”. Fabwags.com. Приступљено 18. 12. 2012.
- ^ „Callum Bisping - 2019-20 - San Francisco State”. sfstategators.com (на језику: енглески). Приступљено 2020-07-05.
- ^ „Michael Bisping: It's Very Satisfying to See Vitor Belfort Lose • MMA News”. MMA News (на језику: енглески). 16. 5. 2018. Приступљено 17. 5. 2018.
- ^ „100 fighter nickname origins”. The Underground. Приступљено 17. 5. 2018.