Dabrafenib
![]() | |
Klinični podatki | |
---|---|
Blagovne znamke | Tafinlar |
Sinonimi | GSK-2118436 |
AHFS/Drugs.com | monograph |
MedlinePlus | a613038 |
Licenčni podatki |
|
Način uporabe | skozi usta |
Oznaka ATC | |
Pravni status | |
Pravni status | |
Identifikatorji | |
| |
Številka CAS | |
PubChem CID | |
DrugBank | |
ChemSpider | |
UNII | |
KEGG | |
ChEBI | |
ChEMBL | |
PDB ligand | |
CompTox Dashboard (EPA) | |
ECHA InfoCard | 100.215.965 |
Kemični in fizikalni podatki | |
Formula | C23H20F3N5O2S2 |
Mol. masa | 519,56 g·mol−1 |
3D model (JSmol) | |
| |
|
Dabrafeníb, po zaščitenim imenom Tafinlar,[1] je protirakavo zdravilo iz skupine malih molekul za zdravljenje melanoma in nedrobnoceličnega pljučnega raka, v prisotnosti določene mutacije gena BRAF v tumorskih celicah (BRAF V600).[2][3] Deluje kot zaviralec encima B-Raf, ki ima pomembno vlogo pri uravnavanju celične rasti. Uporablja se samostojno ali v kombinaciji s trametinibom.[3]
Zgodovina
[uredi | uredi kodo]Ameriški Urad za prehrano in zdravila je dabrafenib odobril za klinično uporabo maja 2013,[4][5] Evropska agencija za zdravila pa avgusta istega leta.[6]
Klinična uporaba
[uredi | uredi kodo]Dabrafenib je odobren za:[3]
- zdravljenje odraslih z neoperabilnim ali razsejanim melanomom z mutajo BRAF V600; uporablja se samostojno ali v kombinaciji s trametinibom;
- adjuvantno zdravljenje odraslih po totalni resekciji melanoma stadija III z mutacijo BRAF V600; za to indikacijo se uporablja v kombinaciji s trametinibom;
- zdravljenje odraslih z napredovalim nedrobnoceličnim pljučnim rakom z mutacijo BRAF V600; za to indikacijo se uporablja v kombinaciji s trametinibom.
Mehanizem delovanja
[uredi | uredi kodo]Zaviralci B-raf-kinaze (vrste nereceptorske serin/treonin-kinaze), kot je zdravilo dabrafenib, blokirajo čezmerno aktivnost mutirane beljakovine B-raf.[7] Onkogene mutacije BRAF, kot je mutacija na položaju V600, namreč povzročijo konstitutivno aktiviranje poti RAS/RAF/MEK/ERK in s tem nenadzorovano rast celic.[3]
Odpornost proti zdravilu
[uredi | uredi kodo]Rakava celica lahko zaviranje beljakovine B-raf zaobide tako, da beljakovino MEK stimulira po drugi poti. Tako se pojavi odpornost proti dabrafenibu in s tem nova nenadzorovana rast celic.[7] Klinična preskušanja so pokazala, da se odpornost proti dabrafenibu in drugim BRAF-zaviralcem pojavi povprečno po šestih do sedmih mesecih zdravljenja.[8]
Sklici
[uredi | uredi kodo]- ↑ http://www.cbz.si/cbz/bazazdr2.nsf/Search?SearchView&Query=(%5BSEZNAMUCINKNAZIV%5D=_Dabrafenib*)&SearchOrder=4&SearchMax=301 Centralna baza zdravil, vpogled: 10. 1. 2022
- ↑ https://www.termania.net/slovarji/slovenski-medicinski-slovar/8374852/dabrafenib?query=Dabrafenib&SearchIn=All, Slovenski medicinski e-slovar, vpogled: 10. 1. 2022.
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 https://www.ema.europa.eu/en/documents/product-information/tafinlar-epar-product-information_sl.pdf Povzetek glavnih značilnosti zdravila Tafinlar, Evropska agencija za zdravila, vpogled: 10. 1. 2022.
- ↑ »Drug Approval Package: Tafinlar (dabrafenib) Capsules NDA #202806«. U.S. Food and Drug Administration (FDA). 24. december 1999. Pridobljeno 10. aprila 2020.
- ↑ »GSK melanoma drugs add to tally of U.S. drug approvals«. Reuters. 30. maj 2013.
- ↑ »Tafinlar EPAR«. Evropska agencija za zdravila (EMA). Pridobljeno 10. aprila 2020.
- ↑ 7,0 7,1 »Informacije za bolnike, zdravljene z dabrafenibom in trametinibom – Vodnik za kombinirano zdravljenje« (PDF). Onkološki inštitut Ljubljana. Pridobljeno 11. januarja 2022.
- ↑ Flaherty, Keith T.; Infante, Jeffery R.; Daud, Adil; Gonzalez, Rene; Kefford, Richard F.; Sosman, Jeffrey; Hamid, Omid; Schuchter, Lynn; Cebon, Jonathan; Ibrahim, Nageatte; Kudchadkar, Ragini; Burris, Howard A.; Falchook, Gerald; Algazi, Alain; Lewis, Karl; Long, Georgina V.; Puzanov, Igor; Lebowitz, Peter; Singh, Ajay; Little, Shonda; Sun, Peng; Allred, Alicia; Ouellet, Daniele; Kim, Kevin B.; Patel, Kiran; Weber, Jeffrey (1. november 2012). »Combined BRAF and MEK Inhibition in Melanoma with BRAF V600 Mutations«. New England Journal of Medicine. 367 (18): 1694–703. doi:10.1056/NEJMoa1210093. PMC 3549295. PMID 23020132.