Žltý cisár
Žltý cisár Chuang-ti (黃帝 / 黄帝) | |
cisár | |
![]() Umelcova predstava Žltého cisára, legendárneho predka čínskych Chanov | |
Panovanie | |
---|---|
Dynastia | Obdobie troch vládcov a piatich cisárov |
Panovanie | asi 2698/2674 pred Kr. – 2598/2575 pred Kr. (asi) |
Predchodca | Šen-nung |
Nástupca | Jao a Šun |
Biografické údaje | |
Narodenie | 2711 pred Kr. |
Úmrtie | 2597 pred Kr. |
Rodina | |
Manželka |
viacero manželiek, najvýznamnejšia Lej-cu |
Potomstvo |
Jao, Šun a Jü, Čuan-sü,… (potomkovia sa líšia podľa historických prameňov) |
Otec | Šen-nung |
Matka | Fupao |
Odkazy | |
![]() | Žltý cisár (multimediálne súbory na commons) |
Žltý cisár[1] (čin.: Chuang-ti, pchin-jin: Huangdi) je uctievaný ako zakladateľ religiózneho taoizmu, čínskej medicíny, či čínskeho kalendára. V čínskej mytológii je považovaný za vládcu vesmíru a najvyššieho boha. Podľa legiend má štyri tváre s ktorými vidí na štyri svetové strany.
Život
[upraviť | upraviť zdroj]Podľa niektorých zdrojov sa mal Žltý cisár narodiť v lokalite Šou Čchijü ("kopec dlhovekosti"), ktorá sa dnes nachádza na pokraji mesta Čchü-fu v oblasti Šantung. V niektorých legendách je považovaný za dieťa mimoriadneho narodenia, pretože ho jeho matka Fupao mala počať pri chôdzi, keď ju vystrašil záblesk zo súhvezdia Veľkého vozu. V ranom živote žil so svojím kmeňom neďaleko Žltej rieky,[2] neskôr sa presťahoval do Čuolu v dnešnej provincii Che-pej. Stal farmárom a podľa legiend skrotil šesť rôznych zvierat: medveďa (熊), hnedého medveďa (罴; 羆) a draky pí (貔) a siou (貅) (ktoré sa neskôr skombinovali, aby vytvorili mýtický P'i-hsjou), divokú šelmu čchü (貙) a tigra (虎).[3]
Podľa tradičných čínskych mýtov sa žltému cisárovi pripisuje zlepšenie obživy kočovných lovcov jeho kmeňa. Učil ich ako budovať prístrešky, krotiť divoké zvieratá a pestovať plodiny, hoci iné mýty tieto skutky pripisujú Šen-nungovi. Medzi ďalšie vynálezy, ktoré sa mu pripisujú, ako napríklad čínsky diadém, trónna sieň, luk, či založenie rannej čínskej astronómie, čínskeho kalendára, matematicky,[4] či rannej čínskej verzia futbalu. Niekedy sa hovorí, že čiastočne zodpovedal za vynález kučchin. V tradičných mýtoch nájdeme tiež výpoveď historika Cchangžie o vytvorení prvého čínskeho systému písania znakov, veštenie z kostí. Spomína jeho manželku Lej-cu, ktorá objavila hodvábnictvo a učila svojich ľudí, ako pliesť hodvábne a farebné oblečenie. V jednom okamihu svojej vlády Žltý cisár údajne navštívil mýtické Východné more a stretol sa s bájnym tvorom nazývaným Pai Cé, ktorý ho učil znalosti všetkých nadprirodzených tvorov.[5]
Žltý cisár a cisár Jan boli vodcami dvoch kmeňov blízko Žltej rieky. Cisár Jao pochádzal z oblasti okolo starovekej rieky Ťiang, ktorú geografické dielo zvané Šui Jīng Čù identifikovalo ako potok neďaleko pohoria Čchi-šan v krajine Čou predtým, ako porazil dynastiu Šang. Obaja cisári žili v čase vojny. Cisár Jao nedokázal ovládnuť nepokoj vo svojej ríši a tak Žltý cisár začal útočiť, aby si získal nadvládu nad rôznymi bojujúcim frakciami.[6]
Podľa legiend mal Žltý cisár žiť vyše sto rokov až kým sa nevzniesol na drakovi do nebies, kde žije do dnešných dní.Bohové a symboly, str. 129 Dve hrobky boli postavené v Šen-si (Mauzóleum Žltého cisára), okrem iných v Che-nan, Che-pej a Kan-su.[7] Dnešní čínski Chanovia sa niekedy označujú ako „potomkovia cisára Jaa a Žltého cisára“, ostatné menšinové skupiny v Číne majú svoje vlastné mýty alebo sa nepovažujú za potomkov týchto cisárov.
Odkaz
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Huang_Di.png/220px-Huang_Di.png)
Spolu s Fu-sim a Šen-nungom patril k čínskym kultúrnym hrdinom, podľa mýtov stvoril prvých ľudí, vynašiel spracovanie kovu, lekárstvo, architektúru, stavbu ciest. Žltého cisára medzi príkladných vládcov minulosti poprvýkrát v rozpore s predošlými historickými spismi radí S’-ma Čchien.[8] Podriadil si podľa neho rôzne kmene a založil prvý čínsky štát. Mal mať 25 synov, jeho potomkami mali byť zakladatelia prvých čínskych dynastií Sia, Šang a Čou – Čuan-sü, Kchu, Jao a Šun.
Kult Žltého cisára sa v Číne stal obľúbený v období bojujúcich štátov a na začiatku dynastie Chan, keď bol vykreslený ako pôvodca centralizovaného štátu, kozmický vládca a patrón ezoterického umenia. Bolo mu pripísané veľké množstvo textov – medzi nimi napr. Vnútorná kniha Žltého cisára, či lekárska klasika – základné dielo klasickej čínskej medicíny Chuang-ti Sijing.[9] Kult Žltého cisára avšak neskôr pre učenie Lao-c’ upadol a ožil až začiatkom 20. storočia vďaka chanským nacionalistom bojujúcim proti mandžuskej dynastii Čching. Žltý cisár dodnes zostáva silným symbolom čínskeho nacionalizmu a je považovaný za iniciátora čínskej kultúry a legendárneho predka Číňanov.
Galéria
[upraviť | upraviť zdroj]-
Žltý cisár, jeden z mýtických piatich panovníkov
-
chrám Chuang-ti v Sinčengu, Čengčou, Che-nan
-
socha Žltého cisára z 20. storočia vystavená v múzeu Národného paláca v Tchaj-peji
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ GUTER, Josef. Bohové a symboly staré Číny: slovník činské mytologie. Preklad Jan Hlavička. 1. vyd. Praha : Brána, 2005. ISBN 80-7243-263-X. S. 76. znaky zjednodušené 黄帝, tradičné 黃帝) bol čínsky mýtický vládca, podľa Zápiskov historika prvý panovník z obdobia troch vládcov a piatich cisárov. Podľa tradičnej čínskej chronológie panoval v rokoch 2697 – 2598 pred Kr. alebo 2674 – 2575 pred Kr. CHUANG-TI. In: LIŠČÁK, Vladimír. Konfuciánství od počátků do současnosti : dějiny, pojmy, osobnosti. Vyd. 1. Praha : Academia, 2013. 464 s. (Orient; zv. 17.) ISBN 978-80-200-2190-8. S. 137.
- ↑ NIENHAUSER, William H Jr. The Grand Scribe's Records, 1. The Basic Annals of Pre-Han China. Bloomington, Indianapolis : Indiana University press, 1994. ISBN 0-253-34021-7. S. 1.
- ↑ YVES, Bonnefoy. Asian Mythologies. [s.l.] : University of Chicago Press, 1993. ISBN 0226064565. S. 246.
- ↑ YIN, Wei. The romance of the history of the Chinese zither. [s.l.] : Yunnan People's Press, 2001. ISBN 978-957-11-1427-9. S. 1 – 10.
- ↑ GE, Hong. Baopuzi neipian 抱朴子內篇. Taipei : [s.n.], 2005. ISBN 978-986-7332-46-2. S. 474.
- ↑ HAW, Stephen G.. Beijing: A Concise History. London, New York : Routledge, 2007. ISBN 978-0-415-39906-7. S. 15 – 16.
- ↑ GILES, Herbert Allen. A Chinese Biographical Dictionary. Londýn : B. Quaritch, 1898. S. 5.
- ↑ S’-ma Čchien. Kniha vrchních písařů : výbor z díla čínského historika. Ed. Olga Lomová; preklad Olga Lomová, Timoteus Pokora. 1. vyd. Praha : Karolonum, 2012. 645 s. ISBN 978-80-246-2154-8. S. 85, 102.
- ↑ ANDO, Vladimír. Klasická čínská medicína, základy teorie I.. 7. vyd. Zväzok 5. Hradec Králové : Svítání, 2009. ISBN 978-80-86601-10-6. S. 42.
Pozri aj
[upraviť | upraviť zdroj]Iné Projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Žltý cisár
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]Zdroj
[upraviť | upraviť zdroj]Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Yellow Emperor na anglickej Wikipédii.Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Žlutý císař na českej Wikipédii.
Žltý cisár
| ||
Vladárske tituly | ||
---|---|---|
Predchodca Šen-nung |
cisár 2698/2674 pr. Kr. – 2598/2575 pr. Kr. |
Nástupca Jao a Šun |