Vardar
Vardar Axios | |
---|---|
![]() | |
Lokacija | |
Države | ![]() ![]() |
Gradovi | Gostivar, Skopje, Veles, Gevgelija, Polikastro i Axioupoli |
Hidrografija | |
Izvor – aps. visina | Vrutok, kod Gostivara, Šar Planina 683 m |
Ušće – aps. visina | zapadno od Soluna 0 m |
Dužina | 388 km |
Pritoke | Treska, Pčinja, Crna Reka, Bregalnica, Gorgopis, Platanopotamos |
Hidrologija | |
Protok – srednji | 100 do 225 m³/s |
Sliv – površina | 20.500 km² |
Ulijeva se u | Egejsko more |
Karta | |
![]() |
Vardar (makedonski: Вардар, grčki: Αξιός [Aksiós], latinski: Axius) je najveća rijeka Republike Makedonije i jedna od većih na Balkanu. Dužina rijeke iznosi 388 km, a njeno porječje pokriva površinu od oko 20.500 km².
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/Vardar_kaj_Veles%2C_1922.jpg/260px-Vardar_kaj_Veles%2C_1922.jpg)
Vardar izvire kod mjesta Vrutok, nekoliko kilometara sjeverno od Gostivara u Republici Makedoniji, zatim teče na sjever kroz Pološku kotlinu, zatim mjenja smjer naglo zaokreće na istok i teče tako do Skoplja. Od Skoplja nadalje rijeka teče relativno ravnomjerno u pravcu jugoistoka kao mirna nizinska rijeka sve do Grčke. Nakon Velesa Vardar prolazi kroz Tikvešku kotlinu gdje se u nju ulivaju njene najveće pritoke Crna Reka sa lijeve i Bregalnica sa desne strane. Potom teče kroz Demirkapijsku klisuru (kod Demir Kapije) i zatim kod Gevgelije ulazi u Grčku. Tu rijeka malo mijenja smjer i teče ravnomjerno na jug kroz Solunsko polje gdje se u Solunskom zaljevu ulijeva u Egejsko more. U svom donjem dijelu Vardar ima brojne riječne otoke, a na ušću veliku deltu.
Makedoniji pripada 80% riječnog toka Vardara (301 km), zbog čega je današnja Makedonija i nosila ime Vardarska banovina u vrijeme Kraljevine Jugoslavije.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6f/Vardar_Nogaevci_Macedonia.jpg/260px-Vardar_Nogaevci_Macedonia.jpg)
- Najprihvaćenija teorija o porijeklu imena Vardar je ona da ime potječe od tračke riječi Bardários ( 'crna voda').[1] Postoji i teorija da ime potječe od germanske riječi Vordol (crn, prljav) iz vremena Ostrogota, kad su oni boravili u tim krajevima.
Ime Bardários (Βαρδάριος) koristili su i stari Grci u 3. vijeku pne., a koristilo se i za Bizanta.
- Grčko ime za rijeku Axios (Αξιός) spominje već Homer (Il. 21.141, Il. 2.849[2]) kao dom Pajonaca (Paeonians), saveznika Troje.
- ↑ Orel, Vladimir. A Handbook of Germanic Etymology. Leiden, Netherlands: Brill, 2003: 392.
- ↑ Axios, Georg Autenrieth, A Homeric Dictionary, at Perseus
- Proceedings of the 1st Axios Catchment Consortium Meeting Arhivirano 2011-07-22 na Wayback Machine-u (en)