summum
Etimologie
Din latină summum.
Pronunție
Pronunție lipsă. (Modifică pagina)
Substantiv
Declinarea substantivului summum | ||
n. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | summum | ' |
Articulat | summumul | ' |
Genitiv-Dativ | summumului | ' |
Vocativ | ' | ' |
- extremă superioară a unei valori; limită maximă; maximum.
Traduceri
Traduceri