Stema Guyanei
Aspect
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/23/Coat_of_arms_of_Guyana.svg/240px-Coat_of_arms_of_Guyana.svg.png)
Stema Guyanei (Republica Cooperatistă Guyana) a fost oferită de către College of Arms la 25 februarie 1966.
Aceasta include:
- în partea de sus un turban amerindian care simbolizează indigenii din țară, aceasta se mai numește Coroana șefului de trib;
- două diamante în părțile laterale care reprezintă industria minieră;
- o cască (însemn monarhic);
- doi jaguari în calitate de susținători care țin un târnăcop, o trestie de zahăr și o tulpină de orez (simbolizând industria minieră, zahărul și orezul din Guyana);
- un scut decorat cu crinul Victoria amazonica, floarea națională a Guyanei;
- trei linii ondulate albastre reprezentând cele trei râuri principale ale Guyanei;
- pasărea națională, fazanul Canje (Opisthocomus hoazin).
Motto-ul național, „Un popor, o singură națiune, un singur destin” apare pe sulul de sub scut.[1][2][3]
Guiana britanică
[modificare | modificare sursă]Colonia Guainei Britanice | ||
Stemă | Perioda când a fost folosită | Note |
---|---|---|
![]() |
1875–1906 | Stema colonială a Guianei Britanice, bazată pe sigiliul Companiei Olandeze a Indiilor de Vest care înfățișează o nave cu pânzele în vânt. Înainte de aceasta, autoritățile coloniale au folosit stema Regatului Unit. |
![]() |
1906–1955 | Stema a rămas aceeași, dar a fost mărită cu o margine aurie care o înconjoară cu motto-ul latin „DAMUS PETIMUS QUE VICISSIM” (Dăm și solicităm reciproc). Nava cu pânze a fost puțin modificată. |
![]() |
1955–1966 | La 8 decembrie 1954, College of Arms din Londra a oferit stema coloniei. Înfățișa o fregată Blackwall cu pânzele în vânt, navigând spre valurile mării. Același motto este scris pe o panglică sub scut. A fost Folosită până la obținerea independenței. |
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ „The Coat of Arms”. www.guyana.org. Accesat în .
- ^ „NATIONAL SYMBOLS”. www.guyana.org. Accesat în .
- ^ „National Flag & Coat of Arms”. www.caribcentral.com. Accesat în .