Fluoren
Aspect
Fluoren | |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Nume IUPAC | 9H-fluoren |
---|---|
Identificare | |
Număr CAS | 86-73-7 |
ChEMBL | CHEMBL16236 |
PubChem CID | 6853 |
Informații generale | |
Formulă chimică | C13H10 |
Masă molară | 166,223 g/mol |
Punct de topire | 116-117 °C |
Punct de fierbere | 295 °C |
Solubilitate | în apă: 1,992 mg/L; solubil în solvenți organici (CS2, eter, benzen, toluen, acetonă |
Aciditate (pKa) | 22,6 |
Temperatură de aprindere | 152 °C |
Pericol | |
Fraze R | R50/53 |
Fraze S | S60, S61 |
NFPA 704 | |
Sunt folosite unitățile SI și condițiile de temperatură și presiune normale dacă nu s-a specificat altfel. | |
Modifică date / text ![]() |
Fluorenul este o hidrocarbură aromatică policiclică. Acest compus formează cristale care prezintă un miros aromatic, asemănător celui de naftalină. Poate fi folosit pe post de combustibil. Sub lumină fluorescentă, are o culoare violet-albăstruie [1], de unde vine și denumirea sa. Este insolubil în apă, dar este solubil în benzen și eter. Este izomer cu fenalenul și are caracter aromatic.
Obținere
[modificare | modificare sursă]În scopuri comerciale, poate fi obținut prin distilări ale gudronelor de cărbune de pământ (în acest caz de antracen). Se obține prin încălzirea la temperaturi înalte a difenilmetanului.[1]
Vezi și
[modificare | modificare sursă]Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ a b C.D.Nenițescu Chimie Organică, vol. I, ediția a VII-a, Editura Didactică și Pedagogică, 1973, pag. 326, 246, 370
|