Max W. Arnold
Max W. Arnold | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Nume la naștere | Mendel Wechsler Arnold ![]() |
Născut | ![]() Iași, România ![]() |
Decedat | (49 de ani) ![]() București, România ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | pictor acuarelist[*] ![]() |
Locul desfășurării activității | Roma (–)[1] Dresda[1] ![]() |
Limbi vorbite | limba română[2] ![]() |
Activitate | |
Domeniu artistic | pictură, acuarelă ![]() |
Studii | Universitatea de Arte „George Enescu” din Iași ![]() |
Pregătire | Gheorghe Popovici, Octav Băncilă ![]() |
Mișcare artistică | postmodernism ![]() |
Influențat de | Henri Matisse, Raoul Dufy, Albert Marquet[*] ![]() |
Modifică date / text ![]() |
Max W. Arnold (nume la naștere Mendel Wechsler Arnold, apare în documente și ca Max Wexler Arnold) (n. , Iași, România – d. , București, România) a fost un pictor evreu din România.
Biografie
[modificare | modificare sursă]În perioada 1913-1919[3] a urmat Școala de Belle-Arte din Iași[4], pe care a absolvit-o în 1920, an din care a început să expună în țară[5]. Aici a studiat cu Gheorghe Popovici și Octav Bancilă.[6]
După absolvire a călătorit mult în Europa și în Orient. În anii 1923-1924 a plecat în Germania, la München și Dresda[3], spre a-i studia pe expresioniștii germani. În perioada 1925-1927 a călătorit în Italia. La Roma a continuat studiile la Institutul Superior de Arte[3], unde s-a întâlnit cu pictorii Sabin Popp și Lucian Grigorescu. O nouă deplasare în Palestina, Egipt și Siria, expunând la Sala Hasefer, în iarna 1927-1928, lucrările făcute în aceste călătorii. În 1928, a plecat la Paris, apoi în Spania. În Franța, a lucrat multe pe coasta bretonă, la Concarneau și la Douarnenez, unde a creat compoziții de natură statică cu fructe de mare, creveți, languste și homari[3]. Urmează noi expoziții, la Paris în 1933 și la București în 1934. S-a impus ca pictor în ulei și acuarelist după călătoriile la Balcic, apoi în Bretania franceză, Belgia, Grecia, Anglia. A fost influențat mai puțin de Paul Cézanne, deși îl admira, și mai mult de Henri Matisse, Raoul Dufy și Albert Marquet[5].
Lucrările sale abordează o varietate de teme, ca peisaje orientale, dobrogene, de pe Sena, din Hyde Park, din Florența, nuduri, portrete, naturi statice, interioare, stradale etc[5].
Potrivit propriilor adeziuni, Max W. Arnold poate fi încadrat postmodernismului, preferând estomparea volumelor, libertatea compozițională și spontaneitatea gestului artistic[4].
M.H. Maxy îl caracteriza astfel pe pictorul Max W. Arnold:[5]
- Un cutezător al acuarelei... de o vigoare și o prospețime în expresie cu totul personale... Colorist învederat, încearcă în același timp, într-o pastă densă, senzațiuni cromatice de o frumoasă ținută și rară emoțiune.
Lucrări în muzee
[modificare | modificare sursă]Principalele muzee, în care se regăsesc lucrări ale sale, sunt:[6]
- Muzeul Național de Artã din București.
- Muzeul Colecțiilor de Artă din București.
- Casa memorială Ion Minulescu - Claudia Millian din București.
- Muzeul Zambaccian din București.
- Muzeul de Artă din Iași.
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ a b RKDartists, accesat în
- ^ IdRef, accesat în
- ^ a b c d „Max W. Arnold (Iassy, 1897 - Bucarest, 1946)” (PDF). Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ a b „Max W. Arnold, la Muzeul Colectiilor de Arta”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ a b c d „Un cutezător al acuarelei - Max W. Arnold (1897-1946)” (PDF). Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ a b Max Wexler Arnold: Country Landscape / Romanian Jewish
Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- Georgeta Peleanu, M. W. Arnold, 1970
- George Oprescu, M. W. Arnold, monografie, editura Meridiane, 1967
- Max W. Arnold în colecții bucureștene, broșură ilustrată editată de Muzeul Național de Artă al României și de Muzeul Colecțiilor de Artă, noiembrie 2002
|