col
![]() |
Etimologie
Din franceză col.
Pronunție
- AFI: /kol/
Substantiv
Declinarea substantivului col | ||
n. | Singular | Plural |
Nominativ-Acuzativ | col | coluri |
Articulat | colul | colurile |
Genitiv-Dativ | colului | colurilor |
Vocativ | colule | colurilor |
Traduceri
Referințe
- DEX '98 via DEX online
Variante
Etimologie
Pronunție
- AFI: /ˈkol/
Prescurtare
col m., colos pl.
Cuvinte derivate
Referințe
(dlm)
Etimologie
Din latină populară *cu illu < latină eccum illum. Înrudit cu italiană quello, română acel, franceză veche cil și spaniolă aquel.
Pronunție
Pronunție lipsă. (Modifică pagina)
Pronume
col
Referințe
(English)
Etimologie
Din franceză col („guler”) < latină collum („gât”).
Pronunție
- AFI: /kɒl/
Substantiv
col, pl. cols
- (geogr.) pas, strâmtoare, plai
Sinonime
- (geogr.) mountain pass, pass
Vezi și
Anagrame
Referințe
(français)
Etimologie
Pronunție
- AFI: /kɔl/
Substantiv
col m., cols pl.
- (despre îmbrăcăminte) guler
- Un col de velours.
- (înv.) gât
- (anat.) col
- Le col d'un os.
- (p.anal.) gât (de sticlă, etc.)
- Le col d'une bouteille, d'un matras, etc.
- (geogr.) pas, strâmtoare, plai
Sinonime
Cuvinte derivate
Cuvinte compuse
Omofone
Expresii
Anagrame
Referințe
(Gàidhlig)
Etimologie
Etimologie lipsă. (Ajută)
Pronunție
Pronunție lipsă. (Modifică pagina)
Substantiv
col m., colan pl.
Referințe
(galego)
Etimologie
Din latină caulis („tulpină, cotor”) < greacă antică καυλός (kaulós, „tulpina unei plante”).
Pronunție
- AFI: /ˈkɔl/
Substantiv
col f., coles pl.
- (bot.) varză
Sinonime
Cuvinte compuse
Vezi și
Referințe
(Gaeilge)
Etimologie
Etimologie lipsă. (Ajută)
Pronunție
- AFI: /kɔl̪ˠ/
Substantiv
col m., colanna pl.
- interzicere, oprire, prohibiție
- păcat, desfrâu, destrăbălare
- violare, încălcare (a unei reguli etc.)
- aversiune, repulsie
- incest
- relație, legătură, raport
Cuvinte derivate
Cuvinte compuse
Referințe
(italiano)
Etimologie
Pronunție
- AFI: /ˈkɔl/
Prescurtare
col
Referințe
Etimologie
Din franceză col („guler”) < latină collum („gât”).
Pronunție
Substantiv
Declinarea substantivului col | ||
m. | Singular | Plural |
Substantiv | col | cols |
Diminutiv | colletje | colletjes |
- (în Belgia, fam.) (despre îmbrăcăminte) guler
- (în Belgia, fam.) (geogr.) pas, strâmtoare, plai
Sinonime
Cuvinte derivate
Etimologie
Din franceză colle.
Substantiv
Declinarea substantivului col | ||
f. | Singular | Plural |
Substantiv | col | invariabil |
Diminutiv | invariabil | invariabil |
Sinonime
Referințe
(español)
Etimologie
Din latină caulis („tulpină, cotor”) < greacă antică καυλός (kaulós, „tulpina unei plante”).
Pronunție
- AFI: /ˈkol/
Substantiv
col f., coles pl.
- (bot.) varză