borde
Norsk
[rediger]Verb
[rediger]borde (bokmål/riksmål/nynorsk)
- (maritimt) Legge sitt skip inntil et annet og gå ombord i dette.
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Infinitiv | Presens | Preteritum | Perfektum | Imperativ | Presens partisipp | Passiv | |
å borde, borda | bordar | borda | har borda | bord, borde, borda | bordande | bordast | (nynorsk)
|
å borde | border | borda | har borda | bord | bordende | bordes | (bokmål)
|
å borde | border | bordet | har bordet | bord | bordende | bordes | (bokmål/riksmål) |
Oversettelser
[rediger]innta et skip
|
Verb 2
[rediger]borde (nynorsk)
- Pynte med border, som på en klokkestreng
Etymologi
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Infinitiv | Presens | Preteritum | Perfektum | Imperativ | Presens partisipp | Passiv | |
å borde, borda | bordar | borda | har borda | bord, borde, borda | bordande | bordast | (nynorsk) |
Oversettelser
[rediger]pynte med border
|
Verb 3
[rediger]borde (nynorsk)
- Kle med bord, planker.
Etymologi
[rediger]Oversettelser
[rediger]panelere
|
Referanser
[rediger]- «borde» i Det Norske Akademis ordbok (NAOB).
- «borde» i nettutgaven av Bokmålsordboka / Nynorskordboka.
Portugisisk
[rediger]Verb
[rediger]borde
- Første person entall konjunktiv presens av verbet bordar.
- Tredje person entall konjunktiv presens av verbet bordar.
- Tredje person entall imperativ av verbet bordar.